Справа № 716/1198/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2024 м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Заставна угоду про визнання винуватості від 29.05.2024 року, в кримінальному провадженні за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР №02440 від 28.06.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кадубівці Заставнівського району Чернівецької області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України -

В С Т А Н О В И В :

Із обвинувального акту внесеного до ЄДРДР № 02440 від 28.06.2023 вбачається наступне. Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого у в установлено порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

У порушення вказаних вимог чинного законодавства України, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної сировини (гравію), що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 є сировиною піщано-гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Для реалізації даного злочинного умислу, 28.06.2023 ОСОБА_4 прибув на земельну ділянку неподалік сміттєзвалища, яке розташоване в адміністративних межах с. Репужинці Чернівецького району Чернівецької області.

В подальшому 28.06.2023 в період часу з 12.00 год по 13.20 год перебуваючи на вказаній вище земельній ділянці неподалік сміттєзвалища, ОСОБА_4 за допомогою трактора із ковшем марки «CASE» Д.Н.З. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини належить ОСОБА_6 та який перебував в його користуванні, здійснив забір та завантаження піщано-гравійної сировини (гравію) в кількості 2,94 м3 на кузов вантажного автомобіля марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 3.6 «Інструкції із застосуванням Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при міністерстві охорони навколишнього природного середовища України № 198 від 25.06.2007, піщано-гравійна порода це сипка гірська порода з умістом гравійної складової більше 30 %.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/126-23/5633-ФХД від 16.08.2023 зразки ґрунту, які вилучені під час огляду місця події 28.06.2023, а саме із причепа автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_2 та із місця видобування котловану, яке розташоване в адміністративних межах с. Репужинці Чернівецького району Чернівецької області є слабо карбонатними піщаними ґрунтами, тобто піщано-гравійною сумішшю, в яких кількість гравію становить 69,74 %, 67,08 %.

Надані на дослідження суміші мають загально родові за кольором та ступенем карбонатністю та гранулометричним складом.

Згідно п. 3.2 Методики визначення розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 № 303 розмір збитків, встановлених за фактом самовільного користування надрами, визначається шляхом встановлення обсягу самовільно видобутих надр, помноженого на базову ставку (додаток 1) відшкодування збитків.

Відповідно до додатку 1 Методики визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 29.08.2011 №303 базова ставка збитків у частках мінімальної заробітної плати для піщано-гравійної сировини становить 0,168 за 1 м3.

Згідно ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України» на 2024 рік встановлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 8000 грн.

Розрахунок збитків нанесених державі в результаті самовільного користування надрами становить 3951 грн. 36 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.240 КК України, а саме вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурор Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, підтримали укладену 29.05.2024 угоду про визнання винуватості на тих умовах, що обвинувачений повністю визнає свою винуватість у зазначеному вище діянні та зобов`язується визнати беззастережно обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 240 КК України на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000 грн., оскільки до початку судового розгляду в діях та поведінці обвинуваченого встановлено дві пом`якшуючі обставини передбачені ст. 66 КК України, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 зрозумів наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України).

В судовому засіданні ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 та прокурор підтвердили укладену між ними угоду про визнання винуватості і просили її затвердити, призначивши ОСОБА_4 покарання згідно угоди.

Згідно приписів п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затверджені угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами було добровільним і не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України і ОСОБА_4 має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 знайшла своє об`єктивне підтвердження, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 240 КК України.

При затверджені даної угоди суд враховує вимоги ст. 469 КПК України, згідно якої угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про визнання винуватості від 27.04.2023 року, укладеної між обвинуваченим та прокурором та узгоджену сторонами міру покарання.

При погодженні сторонами міри покарання об`єктивно враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що слід затвердити укладену угоду та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.367 КК України. Таке покарання буде достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Заставнівського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України призначити йому узгоджене сторонами покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Речовий доказ: піщано-гравійну суміш вагою 4700 кг, яку передано на зберігання на території ТОКУ с. Репужинці (урочище ТІК) знищити, транспортний засіб марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_2 - повернути власнику, трактор із ковшем марки «CASE» Д.Н.З. НОМЕР_1 повернути власнику.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1