ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/3066/24 Номер провадження 11-кп/814/1630/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000428 за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Соснівка Кременчуцького району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, одружений, маючий неповнолітню дитину, непрацюючий, судимий, останній раз:

19 жовтня 2023 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області за ч.4 ст.185, ст.71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі,

визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 19 жовтня 2023 року та остаточно засуджений на 5 (п`ять) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Зараховано в строк відбування покарання за цим вироком період відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року з 19 лютого 2024 року до 29 квітня 2024 року.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 3786,40 грн.

Згідно з вироком, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 17 квітня 2024 року близько 07 год, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , шляхом зламу замка передніх дверцят зі сторони водія, проник до автомобіля «Dacia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно, повторно, в умовах воєнного стану, викрав набір інструментів та інші речі, внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3898,80 грн.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким виключити посилання суду на зарахування в строк відбування покарання строк перебування обвинуваченого під вартою за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року з 19 лютого 2024 року до 29 квітня 2024 року.

При цьому зазначає, що правилами ст.71 КК України не передбачено можливість зарахування відбутого покарання за попереднім вироком у строк покарання за новим вироком.

Натомість наголошує, що така можливість є у випадку призначення покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, яка в даному випадку не застосовується.

Зауважує, що в даному кримінальному провадженні запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому не обирався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не спростовуються.

Покарання, призначене обвинуваченому, відповідає вимогам статей 50, 65 та 71 КК України та ніким не заперечується.

Разом з тим, згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку, з-поміж іншого, зазначається початок строку відбування покарання, а також рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовуються щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Приписами ч.5 ст.72 КК України встановлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово- психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Разом з цим, не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч.5 ст.72 КК України. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому положення ч.1 ст.71 КК України не передбачають зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком.

Однак суд при ухваленні вироку вказаних вимог закону не дотримався в повній мірі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року за ч.4 ст.185, ст.71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні 17 лютого 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто після ухвалення попереднього вироку суду від 19 жовтня 2023 року.

За таких обставин місцевий суд обґрунтовано призначив остаточне покарання за сукупністю вироків, приєднавши частково до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, запобіжний захід у виді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 не обирався, а отже попереднє ув`язнення у вказаному кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалося.

В свою чергу, період перебування ОСОБА_8 з 19 лютого 2024 року до 29 квітня 2024 року в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)» та Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» є періодом відбуття ним покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року.

Таким чином, суд першої інстанції не мав підстав для зарахування ОСОБА_8 у строк покарання, призначеного оскаржуваним вироком, періоду відбуття ним покарання за попереднім вироком суду, у зв`язку з чим вказівка про таке зарахування підлягає виключенню з резолютивної частини вироку.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 03 квітня 2023 року у справі № 930/2622/20, виключення зі строку призначеного особі покарання строку її попереднього ув`язнення, зарахованого судом першої інстанції на підставі ч.5 ст.72 КК України, є тим «іншим випадком», передбаченим ч.1 ст.421 КПК України, який беззаперечно погіршує правове становище обвинуваченого, оскільки впливає на визначення кінцевої тривалості покарання, яке особі потрібно реально відбувати. Відтак, враховуючи системний аналіз статей 408, 420 та 421 КПК України, рішення апеляційного суду, яким виключається з резолютивної частини вироку місцевого суду рішення про застосування відносно особи положень ч.5 ст.72 КК України, повинно ухвалюватися судом апеляційної інстанції у формі вироку.

Враховуючи наведене, вирок суду в частині зарахування обвинуваченому у строк відбування покарання періоду відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року необхідно скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, з постановленням в цій частині нового вироку.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 413, 418 та 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області щодо ОСОБА_8 в частині зарахування йому в строк відбування покарання періоду відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким виключити з резолютивної частини вироку вказівку про зарахування ОСОБА_8 в строк відбування покарання періоду відбування покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 жовтня 2023 року з 19 лютого 2024 року до 29 квітня 2024 року.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання, обраного судом першої інстанції, тобто на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 19 жовтня 2023 року у виді 2 місяців позбавлення волі та остаточно засудити ОСОБА_8 до покарання, обраного судом, тобто на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Початок строку покарання рахувати з 30 квітня 2024 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4