справа №176/918/24
провадження №1-кп/176/123/24
В И Р О К

Іменем України

15 липня 2024 р. . Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Жовті Води, на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості від 01 квітня 2024 року, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, не маючої інвалідності, із середньою спеціальною освітою, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року за №0000106,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб, неодноразово продовжений, останній раз Указом від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

ОСОБА_7 11 березня 2024 року приблизно о 01 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, перебуваючи з дозволу власника приміщенні в квартири за адресою: АДРЕСА_2 , виявила у кімнаті на шафі мобільний телефон марки «Redmi Note 11S», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у неї раптово виник злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, визначивши вищевказаний мобільний телефон, як предмет свого злочинного посягання.

Після чого, 11 березня 2024 року приблизно о 01 год. 10 хв., обвинувачена будучи обізнаною про дію в Україні воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно викрала мобільний телефон марки «Redmi Note 11S», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та покинула приміщення квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_9 завдала матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №979 від 14.03.2024, на загальну суму 4840 гривень 00 копійок.

При цьому, 01 квітня 2024 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і зобов`язалась беззастережно визнати свою винуватість в повному обсязі пред`явленого обвинувачення в суді.

Згідно угоди, сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Тривалість іспитового строку, як і обов`язки, що покладатимуться на ОСОБА_4 має визначити суд.

В зазначеній угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій в присутності захисника.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, що укладена між прокурором та обвинуваченою, в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладанні угоди про визнання винуватості з обвинуваченою дотримані вимоги і правила КПК та КК України, тому просить її затвердити і призначити останній узгоджену міру та вид покарання. Зауважила на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку.

Крім того, прокурором зазначено, що від потерпілого отримано заяву про відсутність заперечень щодо укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченою і надання відповідного дозволу.

Обвинувачена в судовому засіданні повністю і беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке ставиться їй за провину, просила затвердити досягнуту в присутності захисника угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

Також обвинувачена надавши згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказала що може його відбути. Зазначила, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості, визнала свою вину, підписала угоду, а наразі наполягає на її затверджені, добровільно в присутності захисника. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував, як і не висловлював обіцянок не передбачених угодою.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підзахисною, та призначити останній покарання узгоджене в даній угоді. При цьому зазначив, що дана угода укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок, за його особистої присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який згідно класифікації статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови наданої угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачена, захисник адвокат ОСОБА_6 погоджуються на призначення узгодженого виду та міри покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує її покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, офіційно не працевлаштована, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні досягнутої угоди судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 01 квітня 2024 року, укладеної між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , а також призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням на іспитовий строк два роки.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд керується ст. 100 КПК України,

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року за №0000106, укладену 01 квітня 2024 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Redmi Note 11S», сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що переданий на зберігання власнику ОСОБА_8 , залишити у власності останнього.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_10