ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/418/24 Справа № 699/1488/24 Категорія: 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Смілянської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду від 21 жовтня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2024 року слідчий СВ відділення поліції № 1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 357 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Вирішено обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год до 07:00 год наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати на виклик до слідчого, прокурора чи суду;

у визначений час перебувати та без дозволу прокурора чи суду не відлучатися з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідності отримання медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї обов`язків.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала мотивована тим, що слідчим суддею встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих правопорушень.

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого. Після оголошення ОСОБА_8 підозри і до дати звернення з клопотанням (з 10.10.2024 до 17.10.2024) не було зафіксовано жодного факту, який би свідчив про наявність такого ризику, хоча в цей час ОСОБА_8 не перебував під наглядом правоохоронних органів та мав можливість такі дії вчиняти.

При цьому суд дійшов висновку про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (починаючи з 2012 року) та неодноразово був засуджений, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором наявності ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що інкриміновані ОСОБА_8 правопорушення за ч. 4 ст. 185 а ч. 4 ст. 189 КК України передбачають відповідальність у виді позбавлення волі, а отже запобіжний захід у виді домашнього арешту може бути застосований.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, Смілянською окружною прокуратурою подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 21 жовтня 2024 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування з дня постановлення ухвали до 10.12.2024, без права внесення застави.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Сторона обвинувачення вважає, що наведені в клопотанні слідчого дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними доказами, копії яких були надані слідчому судді разом із клопотанням про обрання запобіжного заходу.

Також стороною обвинувачення доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що один із злочинів, вчинених підозрюваним, являється особливо тяжким та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, злочин вчинено в період дії воєнного стану.

Вважає, що слідчим суддею не враховано всі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, на підтримку апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з 22:00 год до 07:00 год.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000376 від 14.08.2024, зареєстроване за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 357 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу мотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб у зв`язку із військовою агресією рф проти України, який неодноразово був продовжений і діє по теперішній час, у травні 2024 року, точний час та день встановити не надалося можливим, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , перебуваючи в домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_2 , за запрошенням потерпілого ОСОБА_11 з метою допомоги йому по господарству, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, групою осіб та в умовах воєнного стану, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю очевидців події, викрав інструменти, а саме: степлер будівельний Dnipro-M BS-414M 4-14mm - вартість якого становить 424 грн; насос дренажний Dnipro-M ND-35, серійний номер НОМЕР_1 - вартість якого становить 2 598 грн; подовжувач на котушці Dnipro-M SE4 - вартість якого становить 2598 грн; лопата штикова Dnipro-M 100 см. - вартість якої становить 415 грн; акумуляторну ланцюгову пилу Dnipro-M CS-12, серійний номер НОМЕР_2 - вартість якої становить 2616 грн; акумуляторну дриль-шуруповерт Dnipro-M CD-12QX, серійний номер 2263400NLE8 - вартість якого становить 2997 грн, після чого покинув домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Окрім того, він же, 02.06.2024 близько 13 год. 40 хв., перебуваючи поблизу домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, повторно та в умовах воєнного стану, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю очевидців події, із салону автомобіля ЛУАЗ 963 (номерний знак НОМЕР_3 ), який розміщувався на території домоволодіння викрав речі, а саме: мультиметр цифровий Dnipro-M SM600, серійний номер 212676000 MES - вартість якого становить 959,99 грн; набір викруток з тріскачкою та насадками S2 38 шт. Dnipro-M - вартість якого становить 704 грн; викрутку Dnipro-M шліцьову фосфат накінечник SL - вартість якого становить 41 грн; акумуляторну викрутку Dnipro-M СSD-36Х, серійний номер 41324000Zjt5 - вартість якої становить 1497 грн; акумуляторний ліхтар Dnipro-M CFL-36M ULTRA, серійний номер 83363000ZJT0 - вартість якого становить 1698 грн; газовий пальник Dnipro-M GP-15 - вартість якого становить 465 грн; лазерний далекомір Dnipro-M 60TF, серійний номер 41497000YMI6 вартість якого становить 1698 грн; мобільний телефон «Блеквіель» з аб. номером НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 30000 гривень, після чого покинув територію домоволодіння, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

02.06.2024, близько 14:00 год., ОСОБА_8 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_11 був відсутній за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, переслідуючи мету на таємне викрадення офіційного документа, з метою подальшого його використання в особистих інтересах, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку, відповідно до ст. 1, ст. 5, п. 6 ч. 1 ст. 6, ст. 7 ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про банки та банківську діяльність», реалізуючи свій злочинний намір, попередньо відкривши автомобіль ЛУАЗ 963 (номерний знак НОМЕР_3 ), що знаходився на подвір`ї домоволодіння та який потерпілий залишив відчиненим, ОСОБА_8 із салону автомобіля ЛУАЗ 963 (номерний знак НОМЕР_3 ) взяв до рук пластикову банківську картку банку АТ КБ «Приватбанк» з номером № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_11 та поклавши її до кишені шортів, в які був одягнений, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином, викрав офіційний документ, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Також, ОСОБА_8 , підозрюється у тому, що 14.09.2024 близько 17 год. 40 хв., перебуваючи на подвір`ї, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , належному ОСОБА_12 , який є знайомим потерпілого ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , вчинив відносно нього вимагання передачі належних йому грошових коштів у сумі 15000 грн, супроводжуючи свої дії погрозами застосування вибухового пристрою РГД-5 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189 КК України.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 189 КК України (а.с. 54-58).

В підтвердження причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих правопорушень слідчий посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 14.08.2024 (а.с. 18-20); протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.08.2024 (а.с. 21-23); протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.09.2024 (а.с. 24-27); протокол перегляду відеозапису від 14.09.2024 (а.с. 28-29); протокол перегляду відеозапису від 15.09.2024 (а.с. 30-34); протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.09.2024 (а.с. 35-38); протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 02.10.2024 (а.с. 39-41); протокол обшуку від 09.10.2024 (а.с. 42-46).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, що вірно було встановлено слідчим суддею.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтинанта поліції ОСОБА_9 та в апеляційній скарзі прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_13 , основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є тяжкість злочину, скоєного в умовах Воєнного стану, та наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого, свідка, експерта та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слід зазначити, що сам по собі факт вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та ймовірність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст. 178 КПК України та недоведення прокурором у судовому засіданні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам.

Разом з тим, слідчим суддею вірно враховано наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягався до кримінальної відповідальності (починаючи з 2012 року) та неодноразово був засуджений, а саме: вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.12.2012 за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 16.04.2014 за ч. 3 ст. 187 КК України, зміненим 17.07.2014 Апеляційним судом Черкаської області, до позбавлення волі на строк 7 років 1 місяців з конфіскацію 1/2 частини майна, звільнений 01.02.2019 по відбуттю строку покарання.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

При цьому апеляційним судом приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу до дня апеляційного розгляду не виникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_8 ризику.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому з огляду на викладене, аналізуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Смілянської окружної прокуратури - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Корсунь-Шевченківського районного суду від 21 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4