Справа № 297/2800/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

26 червня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000514 від 24.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно::

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідча СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернулась з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Берегівського районного суду від 25.01.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, відбувши призначене судом покарання та будучи звільненим 04.06.2024 року з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи непогашену судимість, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 24.06.2024 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у парку імені Шевченка по вул. Шевченка у м. Берегове, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрито викрали належну ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловічу поясну сумку (бананку) чорного кольору, зірвавши її з поясу, в якій знаходився належний останньому мобільний телефон марки «Redme 8» чорного кольору у прозорому силіконовому чохлі із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з номером НОМЕР_1 , після чого втекли з місця події з викраденим майном, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Так, 25 червня 2024 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду предмету (відеозапису) від 25.06.2024 року; протоколом впізнання від 25.06.2024 року; показами потерпілого ОСОБА_9 від 24.06.2024 року та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідком та потерпілим та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Берегівського районного суду від 25.01.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, відбувши призначене судом покарання та будучи звільненим 04.06.2024 року з місць позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи непогашену судимість, повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, потерпілого та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 10 років.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За викладених обставин до підозрюваного є неможливим застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим, оскільки обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто жорстким. Просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні погодився із позицією свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, ризик щодо переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку на утриманні немає, офіційних документів щодо його працевлаштування суду не надано, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який передбачає особливий правовий режим, що вводиться в Україні у зв`язку зі збройною агресією росії проти України. Такий правовий режим вносить певні особливості і при призначенні покарань особам, які вчинили кримінальні правопорушення під час воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. ОСОБА_4 загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Крім того, вказане кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, що може слугувати обтяжуючою обставиною при призначенні покарання у разі визнання підозрюваного винним.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи:

- тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ;

- тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні;

- кримінальне правопорушення вчинене під час дії воєнного стану;

- особисті обставини життя,

- факт того, що ОСОБА_4 ніде не працює;

- неодружений;

- неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку на утриманні немає;

- може переховуватись від органу досудового розслідування;

- може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

тому суд вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, офіційно ніде не працює, може впливати на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання, суд приходить до висновку, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не слід визначати розмір застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000514 від 24.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 23 серпня 2024 року о 21 годині 08 хвилин.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10