Справа №755/5594/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4170/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0000304 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, який не є військовослужбовцем, працюючого офіційно майстром в ФОП « ОСОБА_10 », перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.06.2023 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 місяця арешту (вирок не виконаний),

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року щодо ОСОБА_8 ухвалено виконувати самостійно.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією ж статтею.

ОСОБА_8 , 21.02.2024 приблизно о 16 годині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля зупинки транспорту «Вулиця Алішера Навої» у м. Києві, де на землі знайшов прозорий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору. Будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_8 припустив, що знайшов чиюсь закладку особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. У цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підняв із землі знайдений ним зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору та роздивившись його, впевнився, що дійсно у даному зіп-пакеті міститься кристалоподібна речовина, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, оскільки в минулому мав досвід вживання вказаної психотропної речовини, так як був засуджений 02.06.2023 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, тим самим, порушуючи вимоги Закону України «Про незаконний обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 помістив незаконно придбаний ним поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, до лівої кишені, що знаходиться на рукаві куртки, в яку був одягнений та став зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_8 , зберігаючи при собі зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, пішов далі по власним справам.

Того ж дня, а саме 21.02.2024 близько 17 години 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 4 , працівниками поліції був зупинений ОСОБА_8 , який добровільно повідомив, що зберігає при собі зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

В подальшому, 21.02.2024 в період часу з 18 години 42 хвилини по 18 годину 47 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Петра Запорожця, 4 в ході проведення огляду місця події ОСОБА_8 добровільно дістав з лівої зовнішньої кишені, що знаходиться на рукаві куртки, в яку він був одягнений та видав працівникам поліції поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,371 г., яку він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-24/12008-НЗПРАП від 28.02.2024; 1. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині бежевого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині бежевого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,371г.

PVP, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено" в "Таблиці І", є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно з наказом МОЗ України №188 від 01.08.200Q «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання психотропної речовини - PVP, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,15г та не перевищує 1,5г, що є граничною величиною великого розміру.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 15 квітня 2024 року скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, шляхом повного складання покарань за даним вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року, остаточно визначити ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за межами уваги суду, без необхідної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпеку та конкретні обставини вчинення обвинуваченим злочину.

На його думку, за матеріалами кримінального провадження відсутні дані про щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вказує, що положення ст. 71 КК України до обвинуваченого помилково не застосовані.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник, наводячи відповідне обґрунтування, просить залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то апеляційний суд вважає, що воно в повній мірі відповідає тяжкості скоєного злочину та даним про особу обвинуваченого.

Так, при призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції діяв з дотриманням вимог ст.ст. 50,65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, вчинив новий злочин не відбувши покарання призначене попереднім вироком, який ухвалено у спрощенному провадженні, його вік, стан здоров`я, спосіб життя (не одружений, офіційно працевлаштований). Обставиною, що відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Цим обставинам, суд першої інстанції надав у сукупності належну і обґрунтовану оцінку й дійшов законного і справедливого висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді штрафу.

Доводи апеляційної скарги про те, що без необхідної оцінки залишились дані про підвищену суспільну небезпеку та конкретні обставини вчинення обвинуваченим злочину та відсутні дані про щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки наведені в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі враховані судом, при цьому, апелянтом не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що призначене судом покарання є невідповідним ступеню тяжкості скоєного та його особі через м`якість.

На думку колегії суддів, наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які характеризують особу обвинуваченого, доводи апеляційної скарги, а також фактичні обставини справи, не вказують на наявність обставин, які б вказували на неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Окрім цього, судом вірно зроблено висновок про те, що на підставі ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02.06.2023 року щодо ОСОБА_8 слід виконувати самостійно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для скасування вироку, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя