УХВАЛА

17 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 146/556/23

провадження № 51-4209 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2024 року щодо останнього,

установив:

Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2024 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 4362 КК України і визначено остаточне покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2024 року, за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого, вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши скаржнику строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Проте захисник подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

У касаційній скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 .

Проте на обґрунтування своїх вимог скаржник наводить доводи, які за своїм змістом стосуються лише невідповідності висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та оцінки доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і не має права досліджувати докази.

Водночас вказані обставини належать до предмету перевірки суду апеляційної інстанції в межах вимог апеляційних скарг.

Однак, вказуючи на фактичні обставини, які не були встановлені у суді першої інстанції і порушуючи питання до касаційного суду про їх встановлення, що не є предметом касаційного розгляду, захисник не обґрунтовує свої доводи щодо незаконності ухвали апеляційного суду та не зазначає, які саме порушення допустив суд апеляційної інстанції при перегляді вироку в апеляційному порядку за скаргою сторони захисту.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.

Враховуючи наведене касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції особою, яка подала касаційну скаргу, має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 березня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2024 рокущодо останнього залишити без руху і встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6