Справа № 944/5549/24
Провадження №1-кп/944/1212/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000592 від 11.08.2024, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Біла Церква Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в/ч НОМЕР_1 , який перебуває на посаді командира взводу 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_2 , у військовому званні «молодший лейтенант», із вищою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

10.08.2024 приблизно о 23 год. 30 хв. молодший лейтенант ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні намету № 3 наметового містечка 1 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, в ході виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, наніс потерпілому один удар правою рукою, у якій тримав ніж, у ділянку грудної клітки. Внаслідок вказаного удару, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 травму правої половини грудей з наявністю колото-різаної рани, проникаючої в грудну та черевну порожнини з пошкодженням внутрішніх органів (легеня, діафрагма, печінка). Вказане тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки життя в момент його спричинення відповідно до п. 2.1.3. й, к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати, не позбавляти волі, оскільки є військовослужбовцем та має намір продовжувати військову службу.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному порушенні, активно сприяв розкриттю злочину. На даний час ОСОБА_4 , який у званні молодший лейтенант, є офіцером, має бажання продовжувати військову службу із захисту територіальної цілісності України.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, однак скерував до суду клопотання, в якому просить кримінальне провадження розглядати без його участі, щодо призначеного покарання покладається на розсуд суду.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор та захисник також не оспорюють фактичних обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, так як він умисно заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем та має намір продовжувати службу в складі Збройних сил України із захисту територіальної цілісності, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вік обвинуваченого, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України строком 5 років.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, не мав намір ухилятися від відповідальності, щиро розкаявся, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Застосований під час досудового розслідування арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 4 статті 76 Кримінального кодексу України нагляд за ОСОБА_4 як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_2 , у разі зміни місця служби, командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби зобов`язати ОСОБА_4 згідно з частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.08.2024, на камуфляжні штани від костюма літнього польового, куртку камуфляжну від костюма літнього польового, сорочку демісезонну зеленого кольору зі слідами РБК, військові берці світло- коричневого кольору фірми «Таланлегпром», які поміщено у паперову коробку скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 13.08.2024 на змив сліду РБК з підлоги між першим та другим ліжком по ліву сторону намету, змив сліду РБК з ліжка №1 по ліву сторону намету, ніж чорного кольору скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- змив сліду РБК з підлоги між першим та другим ліжком по ліву сторону намету, змив сліду РБК з ліжка №1 по ліву сторону намету, ніж чорного кольору, який поміщено у картонну коробку - знищити,

- камуфляжні штани від костюма літнього польового, куртку камуфляжну від костюма літнього польового, сорочку демісезонну зеленого кольору зі слідами РБК, військові берці світло - коричневого кольору фірми «Таланлегпром», які поміщено у паперову коробку - повернути ОСОБА_4 ,

- медичну картку стаціонарного хворого №8834 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із ВМКЦ ЗР ( АДРЕСА_3 ) на 36 арк. та медичну картку стаціонарного хворого № 11312 на імя ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ізКНП "Новояворівська лікарня імені ОСОБА_8 " ( АДРЕСА_4 ) - повернути у відповідні медичні заклади,

- паперовий конверт коричневого кольору, в якому знаходиться частина зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , висушеного на марлі - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1