Справа № 346/2492/24
Провадження № 1-кп/346/518/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия, в режимі відеоконференцзв язку, кримінальну справу у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України та ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України,-

В С Т АН О В И В :

Згідно обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 22 вересня 2016 року біля 12.30 год. потерпілий ОСОБА_11, громадянин Королівства Йорданії, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживав в АДРЕСА_2 , приїхав до Городенківської центральної районної лікарні , яка розташована по вул. Шептицького, 24 в м. Городенка, Івано-Франківської області , щоб привітати свою колишню дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_4 , з народженням дитини.

Коли потерпілий ОСОБА_11 знаходився в приміщенні коридору Городенківської ЦРЛ на другому поверсі, біля входу в пологове відділення до нього підійшла ОСОБА_8 , яка є матір ю ОСОБА_7 та вчинила з останнім словесний конфлікт, оскільки не бажала, щоб потерпілий зустрічався з її дочкою.

Потерпілий ОСОБА_11 з метою уникнути подальшого розвитку конфлікту, вирішив йти геть. На сходовій клітці в приміщенні Городенківської ЦРЛ потерпілого ОСОБА_11 зустріли батько ОСОБА_7 - обвинувачений ОСОБА_5 , та рідний брат ОСОБА_7 - обвинувачений ОСОБА_6 , які з хуліганських спонукань, перебуваючи в громадському місці, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві та з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, вчинили конфлікт з потерпілим в ході якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наносили удари руками по обличчі потерпілого ОСОБА_11.

Потерпілий намагаючись захистити себе, вибіг з приміщення лікарні на подвір я та викликав працівників Городенківського відділення поліції. Біля центрального входу в приміщення Городенківської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_5 , не припиняв вчиняти хуліганські дії, та спільно з чоловіком ОСОБА_7 - ОСОБА_9 щодо якого кримінальне провадження закрито у зв язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, який в той час знаходився на подвір ї Городенківської ЦРЛ, з хуліганських спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві та з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, продовжили вчиняти конфлікт, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 з ОСОБА_9 наносили удари руками по обличчю потерпілого ОСОБА_11, чим спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 22.09.2016р. близько 12.30 год. вчиняючи хуліганські дії в приміщенні Городенківської ЦРЛ біля пологового відділення, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, умисно наніс удар головою в ділянку носа потерпілого ОСОБА_11, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження: закритий перелом кісток спинки носа, який ускладнився порушенням носового дихання двобічно і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров я і не є небезпечним для життя; гематоми обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я .

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з обвинуваченого ОСОБА_5 - 30 000 грн. завданої злочином моральної шкоди та 4225 грн. матеріальої шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подану письмову заяву-згоду про закриття провадження відносно нього за ч.2 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення ним злочинів минуло п`ять років, і злочини, передбачені ч.1 ст.122, ч.2 ст. 296 КК України є нетяжкими злочинами в розумінні ч. 4 ст. 12 КК України,наслідки закриття провадження з таких підстав зрозумілі.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22 вересня 2016 року біля 12.30 год. потерпілий ОСОБА_11 , громадянин Королівства Йорданії, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживав в АДРЕСА_2 , приїхав до Городенківської центральної районної лікарні , яка розташована по вул. Шептицького, 24 в м. Городенка, Івано-Франківської області , щоб привітати свою колишню дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_4 , з народженням дитини.

Коли потерпілий знаходився в приміщенні коридору Городенківської ЦРЛ на другому поверсі, біля входу в пологове відділення до нього підійшла ОСОБА_8 , яка є матір ю ОСОБА_7 та вчинила з останнім словесний конфлікт, оскільки не бажала, щоб потерпілий зустрічався з її дочкою.

Потерпілий з метою уникнути подальшого розвитку конфлікту, вирішив йти геть. На сходовій клітці в приміщенні Городенківської ЦРЛ потерпілого ОСОБА_11 зустріли батько ОСОБА_7 - обвинувачений ОСОБА_5 , та рідний брат ОСОБА_7 - обвинувачений ОСОБА_6 , які з хуліганських спонукань, перебуваючи в громадському місці, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві та з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, вчинили конфлікт з потерпілим в ході якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наносили удари руками по обличчю потерпілого ОСОБА_11.

Потерпілий намагаючись захистити себе, вибіг з приміщення лікарні на подвір я та викликав працівників Городенківського відділення поліції. Біля центрального входу в приміщення Городенківської ЦРЛ обвинувачений ОСОБА_5 , не припиняв вчиняти хуліганські дії, та спільно з чоловіком ОСОБА_7 - ОСОБА_9 щодо якого кримінальне провадження закрито у зв язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, який в той час знаходився на подвір ї Городенківської ЦРЛ, з хуліганських спонукань, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки в суспільстві та з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, продовжили вчиняти конфлікт, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 з ОСОБА_9 наносили удари руками по обличчю потерпілого ОСОБА_11, чим спричинили середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Внаслідок вчинення хуліганських дій обвинувачений ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження потерпілому у вигляді гематоми обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.2 ст.296 КК України як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення в солідарному порядку з обвинуваченого ОСОБА_6 - 30 000 грн. завданої злочином моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав подану письмову заяву-згоду про закриття провадження відносно нього за ч.2 ст. 296 КК України та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення ним злочину минуло п`ять років, і злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України є нетяжким злочином в розумінні ч. 4 ст. 12 КК України,наслідки закриття провадження з таких підстав зрозумілі.

Потерпілий він же цивільний позивач ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з явилися, представник потерпілого адвокат ОСОБА_10 подала суду письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності посилаючись на те, що потерпілий ОСОБА_11 після закінчення ВИШу постійно проживає в Королівстві Йорданія і не може брати участь в судових засіданнях (т.3 а.с.180).

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотань обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Суд, вислухавши думку прокурора, враховуючи заяви-згоди обвинувачених, думку захисника, який просив задовольнити клопотання обвинувачених щодо застосуваня ст..49 КК України, враховуючи заяву представника потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України - 22.09.2016 р.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України - 22.09.2016 р.

Санкція ч. 1 ст. 122 КК України передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років, тобто є нетяжким злочином в розумінні ч. 4 ст. 12 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, тобто є нетяжким злочином в розумінні ч. 4 ст. 12 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених ст. 49 КК України підстав, та відсутності заперечень з боку обвинуваченого має закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України є: 1) закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; 2) відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. 2 ст. 49 КК); 3) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Аналогічне передбачено й нормами ч. 3 ст. 288 КПК України, зокрема, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 року (справа № 730/67/16-к).

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, судом не встановлено , що перебіг строку давності переривався та зупинявся.

З`ясувавши позицію обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , впевнившись у їх добровільності, а також в усвідомленні останніми наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, їх згоду на звільнення від кримінальної відповідальностіна підставі ст. 49 КК України, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлені клопотання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім цього, у даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов про стягнення в солідарному порядку в т.ч. з обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - 30 000 грн. завданої злочином моральної шкоди, та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 - 4225 грн. матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, звільняючи обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриваючи кримінальне провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що цивільний позов потерпілогоОСОБА_11 про стягнення в солідарному порядку з обвинувачених 30 000 грн. завданої злочином моральної шкоди, а також стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 - 4225 грн. матеріальної шкоди, слід залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілого права звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, ст.ст.12,49 КК України, керуючись ст.ст.284, 286, 370, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , закрити.

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди та в солідарному порядку моральної шкоди, завданих злочином, залишити без розгляду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про стягнення в солідарному порядку завданої злочином моральної шкоди, залишити без розгляду.

Роз`яснити право позивача на заявлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1