Справа №621/3613/24
Пр. №1-кп/621/287/24
Ухвала

підготовчого судового засідання

02 жовтня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Орджонікідзевського районного суд м. Харкова від 18.05.2020 за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, із застосуванням частин 1, 4 статті 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком 5 років 2 місяці 14 днів;

вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2019 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком 2 роки;

вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.07.2019 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком 2 роки 2 місяці;

вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.10.2022 за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 7 років, звільнений 20.06.2024 умовно- достроково від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі на невідбуту частину 4 роки 10 місяців 29 днів для проходження військової служби за контрактом на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.06.2024.

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

у с т а н о в и в:

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважав, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України. Підстав для закриття відповідно до п. п. 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України не має. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України не встановлено. Прокурор вважав за необхідне здійснювати розгляд справи за участю потерпілого, обвинуваченого, захисника, у відкритому судовому засіданні.

Крім того, прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню продовжують існувати.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.Разом з тим, захисник та обвинувачений заявили клопотання про заміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що домашній арешт повною мірою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Зміївському районному суду Харківської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Щодо вирішення судом питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строків тримання під вартою, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що закріплено частиною 5 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.

Суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, у поєднанні з відомостями про його особу, репутацію, який раніше неодноразово судимий, є військовослужбовцем, неодружений, а також характер вчиненого злочину, що вказує на ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, та наявність ризику переховування від суду.

Судом не встановлено наявності таких соціальних зв`язків ОСОБА_5 , які реально гарантують належну поведінку обвинуваченого.

Отже, судом встановлені відомості, які вказують на наявність зазначених ризиків, передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

При вирішенні судом питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому реалізовано, у тому числі, його передбачене п. с) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 20 КПК України, обмеження свободи з урахуванням балансу його особистого та суспільного інтересу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (п. 79 рішення ЄСП у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року).

Судом враховано положення п. 3 ст. 5 Конвенції за яким: зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

В судовому засіданні стороною захисту не спростовано твердження сторони обвинувачення щодо існування ризиків можливості продовження обвинуваченим скоєння інших злочинів, та незаконного впливу на потерпілого, якого ще не допитано в судовому засіданні.

Також стороною захисту не надано належних та допустимих доказів того, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, обвинувачений за жодних обставин не вчинить іншого кримінального правопорушення.

У зв`язку з чим, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на два місяці та з огляду на наведене у задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317, 315, 336 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 30 листопада 2024 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України на 02 жовтня 2024 року о 14 год. 45 хв. у відкритому судовому засіданні в приміщені Зміївського районного суду Харківської області за обов`язковою участю прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Дата проголошення повного тексту ухвали 10 год. 03.10.2024.

Головуючий: ОСОБА_1