Справа № 185/6494/24
Провадження № 1-кс/185/1355/24
У Х В А Л А

02 грудня 2024 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Павлограді клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000925 від 19.06.2024,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2024 за № 0000925, в рамках якого ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було накладено арешт на автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 .В обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 посилалася на те, що постановою старшого слідчого розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.10.2024 кримінальне провадження № 0000925 від 19.06.2024 закрито, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,тому відпала необхідність у подальшому застосуванні арешту майна.

Адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, відповідно до поданої заяви просила розгляд клопотання проводити без її участі та задовольнити подане клопотання.

Слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про розгляд клопотання.

Вивчив клопотання приходжу до наступного.

За матеріалами справи судом встановлено, що за клопотанням старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000925від 19 червня 2024 року, ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року було накладено арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 18 червня 2024 року, о 22:40 год. на автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 51.

Постановою старшого слідчого розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.10.2024 кримінальне провадження № 0000925 від 19.06.2024 закрито на підставі ч. 1 п. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Саме із таких настанов виходить ОП ККС щодо застосування приписів ч. 4 ст. 132 КПК.

До таких висновків прийшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду, відповідно до постанови від 15.04.2024 року у справі № 554/2506/22, провадження № 51-4350кмо23.

Кримінальне провадження № 0000925 від 19.06.2024 року закрив старший слідчий розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2024 року, наслідком чого є скасування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Тому, у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000925 від 19.06.2024 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 174, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000925 від 19.06.2024 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1