Справа № 754/4644/24
У Х В А Л А

Іменем України

28 жовтня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000362 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_4 13.02.2024 року приблизно о 15 годині 54 хвилини, знаходячись в торгівельній залі магазину «Єва» за адресою: місто Київ, проспект Червоної Калини,17, побачив на полицях товари, які належать ТОВ «РУШ», після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 повторно, таємно викрав чуже майно, що належало ТОВ`РУШ», а саме: два чоловічі лосьйони після гоління STR райз, загальною вартістю 513грн.20коп., після чого, не оплативши вказані товари, вийшов з приміщення магазину, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст..185ч.4 КК України, таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття щодо нього кримінального провадження на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна відповідальність.

Вислухавши думу прокурора, який підтримав клопотання обвинуваченого та просив його задовольнити, дослідивши надані прокурором матеріали, суд приходить до наступного. Згідно із ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави,передбаченої пунктом 4-1 ч.1 або п.1-2 ч.2 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей,визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч.8 ст.284 КПК України слідує,що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави,передбаченої пунктом 1 частини 2 цієї статті,не допускається,якщо підозрюваний,обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному прядку,передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.479-2 КПК України,якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження,яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон,яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави,передбаченої пунктом 4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі,якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння,кримінальна протиправність якого була встановлена законом,що втратив чинність,суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави,передбаченої пунктом 1-2 ч.2 ст.284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено,що обвинуваченим вчинено діяння,кримінальна протиправність якого була встановлена законом,що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028грн.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 13.02.2024 року, а розмір матеріальної шкоди ТОВ`РУШ» становив 513грн.20коп..

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становила 513грн.20коп. по епізоду 13.02.2024 року, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028грн., суд вважає що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Керуючись ст.284 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження №0000362 стосовно ОСОБА_4 ч.4ст.185 КК України закрити, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння відповідно до ст. 5 КК України, п. 4-1 ч.1ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: