ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/400/24 Справа № 703/5202/24 Категорія: ст.181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і

жителя АДРЕСА_1 , українця,

громадянина України, з повною загальною освітою, неодруженого, непрацюючого,

не судимого, інваліда ІІІ групи, який підозрюється у вчиненні кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці по 06.12.2024 включно, але не довше, як до закінчення строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2024 частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці по 06.12.2024 включно, але не довше, як до закінчення строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого злочину та наявність ризиків, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України також судом взято до уваги дані про особу підозрюваного, при цьому слідчий суддя вказав на те, що органом досудового розслідування не доведено всіх зазначених у клопотанні ризиків та того, що більш з м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу через невідповідності висновків суду, викладеним у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, що свідчить про ігнорування підозрюваним встановлених у суспільстві загальноприйнятних норм поведінки та під тягарем кримінальної відповідальності позбавлення волі від 4 до 8 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на відсутність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи.

Також на думку прокурора, слідчим суддею не належним чином оцінений ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, які через перебування підозрюваного на волі, можуть піддаватися тиску з боку останнього або ж інших пов`язаних із ним осіб, з метою схилення до зміни показань, що може перешкодити досудовому розслідуванню у встановленні обставин, які підлягають доказуванню.

Крім того, сторона обвинувачення вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу, адже дасть змогу запобігти повторним проявам злочинних дій, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює на принципом поваги до свободи особистості.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000749 від 04.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

08.10.2024 о 18 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано в поряду ст. 208 КПК України.

09.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання та перевезення, з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

Про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення свідчать: протокол затримання ОСОБА_7 від 08.10.2024, протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 кв. АДРЕСА_2 , покази свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 09.10.2024 та висновок експерта № 19-124-24/14466-НЗПРАП від 09.10.2024 та інші матеріали кримінального провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що прокурором та слідчим у судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, зважаючи на його належну процесуальну поведінку під час розгляду клопотання стосовно нього, а також те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки проживає разом з батьками та сестрою, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Крім того, на час розгляду справи за цим клопотанням слідчим суддею та судом апеляційної інстанції, стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Доводи прокурора щодо можливого переховування підозрюваного з огляду на тяжкість можливого покарання, що загрожує йому в разі доведеності вини та незаконного впливу на свідків, булим предметом вивчення слідчого судді та їм надана належна обґрунтована оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України у даному кримінальному провадженні, зокрема, й незаконного впливу на свідків та можливість переховування від органу досудового розслідування, суду, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_7 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким задовільно характеризується, проживає з батьками та сестрою, має інвалідність ІІІ групи.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 10.10.2024 має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці по 06.12.2024 включно, але не довше, як до закінчення строку досудового розслідування, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді