Справа № 461/7774/24
Провадження № 1-в/461/234/24
УХВАЛА

Іменем України

07.11.2024 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у в м.Львові клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання щодо його звільнення від призначеного покарання за вироком Стрийського міськрайоного суду Львівської області у справі №456/2463/24 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння -

в с т а н о в и в:

засуджений ОСОБА_3 звернулася до Галицького районного суду м.Львова із клопотанням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ч.2 ст.74 КК України, в якому просить вирішити питання про його звільнення від призначеного покарання за вироком Стрийського міськрайоного суду Львівської області у справі №456/2463/24, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

06.11.2024 засуджений ОСОБА_3 подав заяву, у якій просив суд залишити без розгляду його клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Частинами 2 і 3 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено залишення подання, поданого з підстав, передбачених ч.3 ст.26 КВК України, без розгляду.

У той же час, відповідно до п.19 ч.1 ст.7 КПК України та ч.1 ст.26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини, а також волевиявлення засудженого, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 слід залишити без розгляду, що відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України є правом учасника судового провадження.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд -

у хвалив:

клопотання засудженого ОСОБА_3 про вирішення питання щодо його звільнення від призначеного покарання за вироком Стрийського міськрайоного суду Львівської області у справі №456/2463/24 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1