Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/8260/24
Провадження № 1-кп/644/846/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю серетаря ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001335 від 08.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, холостого, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

-06.08.1997 року Фрунзенським райсудом м.Харкова за ст.81ч.4 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-12.01.1999 року Київським райсудом м.Харкова за ст.143ч.2 КК України до 11 років позбавлення волі. Відповідно до постанови Дзержинського райсуду м.Харкова знижено покарання до 9 років позбавлення волі. Звільнився 29.07.2005 року умовно достроково.

-26.08.2008 року Фрунзенським райсудом м.Харкова за ст.186ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі із іспитовим строком на 2 роки;

-12.01.2011 року Орджонікідзевським райсудом м..Харкова за ст.185ч.3,190ч.2 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнився 12.03.2015 року за закінченням терміну відбування;

-21.07.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці,26.10.2018 звільнений по відбуттю строку покарання,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27.07.2024 року, в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, перебуваючи за місцем меншкання, а саме: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном з кімнати 255 будинку АДРЕСА_2 яка належить ОСОБА_4 взяв ключ від вище зазначеної кімнати який знаходився в комоді за його місцем мешкання на зберіганні.

Після чого, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 за допомогою ключа відімкнув вхідні двері кімнати 255 за вище зазначеною адресою, таким чином незаконно проник до житла ОСОБА_4 . Де останній побачив майно потерпілої ОСОБА_4 , а саме: системний блок, масляний обігрівач Vitek, праску Tefal, пилосос Samsung, фотоапарат Nikon, колонки до комп`ютера Genius.

В свою чергу, ОСОБА_5 , реалізуючи свій об`єднаний єдиний кримінально протиправний намір направлений на таємне викрадення майна потерпілої та розуміючи, що все майно відразу викрасти не вдасться, з урахуванням кількості, об`єму та ваги, вирішив це зробити за декілька разів.

Так, ОСОБА_5 незаконно перебуваючи у кімнаті 255 за вказаною адресою діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок інших осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_4 , а саме: системний блок в якому заходилась: відео карта GeForce GT 1030 Phoenix OC 2GB GDDR5 (64 bit), вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 1900 гривень, масляний обігрівач Vitek моделі VT-1711 білого кольору вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи, 865 гривень 25 копійок. Та покинув місце скоєння злочину разом з викраденим майном, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного кримінально протиправного наміру, направленого на таємне продовжуване викрадення майна та бажаючи доведення його до кінця, наступного дня, а саме 28.07.2024 року, в денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , маючи ключі від вище зазначеної кімнати 255 будинку АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_4 незаконно проник до вказаної кімнати, з якої таємно викрав майно яке належить ОСОБА_4 а саме: праску Tefal моделі FV5718E0 вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 854 гривні, пилосос Samsung моделі VCC/SC4140, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 1225 гривень, фотоапарат Nikon Coolpix L110 Black серійний номер 60200476, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 1029 гривень 67 копійок, колонки до комп`ютера Genius SP-HF180W Brown, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи 131 гривень 52 копійки.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 6005 гривень 44 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, про обставини інкримінованого кримінального правопорушення пояснив суду так, як викладено вище у вироку. Пояснив, що ключі від квартири сусідки ОСОБА_4 на час її відсутності знаходилися на зберіганні у його матері, в комоді на місцем їх спільного проживання і він про це знав. 27.07.2024 року він взяв ключ в комоді і за допомогою ключа незаконно проник до кімнати №255 з метою викрадення чужого майна. Спочатку виніс з кімнати системний блок та масляний обігрівач, так як вони були об`ємні, а наступного дня викрав фотоапарат, праску, колонки, пилосос і продав все це на базарі перехожим. Гроші витратив на свої нужди.

Оскільки ніхто з учасників процесу не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, позиція обвинуваченого добровільна та істинна, суд, зі згоди всіх учасників процесу провів судове слідство в порядку ст.349ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Таким чином, оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена і кваліфікує його дії за ст..185ч.4 КК України тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не працює, джерел доходів не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Висновок прокурора про наявність в діях обвинуваченого пом`якшуючої обставини, як щире каяття, суд вважає необґрунтованим.

ВС роз`яснив, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 навпаки, на протязі тривалого ( протягом чотирьох місяців) часу, який пройшов з моменту вчинення ним інкримінованого злочину до даного судового засідання не здійснив жодної дії, направленої на виправлення кримінальним правопорушенням ситуації, не здійснив дій направлених на відшкодування спричиненої матеріальної шкоди потерпілій, не приніс їй вибачення, хоча вони є сусідами, тому його слова про щире каяття є формальними і не наповненими змісту.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

З урахуванням ступеню тяжкості яке відповідно до ст..12 КК України є тяжким злочином, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої обставини, зважаючи на позицію сторони обвинувачення та думку потерпілого, суд вважає, щопокарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, передбаченої ст..185ч.4 КК України буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження здійснення ним нових злочинів.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, клопотання прокурором не заявлялось.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується судом в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати в сумі 9466 грн.за проведення Харківським НДЕКЦ МВС України судово-товарознавчої експертизи покладаються на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі строком на 5 ( п`ять) років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Харківського НДЕКЦ МВС України судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз загальною сумою 9466 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19.09.2024 року на речовий доказ-фотоапарат Nikon Coolpix L110 Black серійний номер 60200476, який зберігається під зберігальною розпискою у потерпілої ОСОБА_4 і вважати його повернутим володільцю за належністю.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд, а обвинуваченим- в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1