Справа № 148/2412/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Тульчина кримінальне провадження № 0000319 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перепільчинці, Шаргородський район Вінницька область, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Так, 20.08.2024 близько 19:30 год. солдат ОСОБА_3 , проходячи повз домогосподарство, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітивши біля криниці, яка знаходиться на території вказаного домогосподарства, мобільний телефон торгової марки Xiaomi моделі РОСО X6 5G належний ОСОБА_6 , у останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, протиправно, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, бажаючи їх настання, у період дії воєнного стану в Україні, шляхом вільного доступу, підійшовши до вищевказаної криниці, викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки Xiaomi моделі РОСО X6 5G з об?ємом пам?яті 8/256 GB, вартістю 5640,80 грн, який знаходився у чохлі вартістю 129,35 грн.

Після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викрадене майно залишив на зберігання поклавши до ящику в сарайному приміщенні, за місцем власного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5770,15 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю і пояснив суду, що обставини викладенні в обвинувальному акті ним визнаються і не оспорюються і надав показання, що 20.08.2024 близько 19:30 год. обвинувачений проходячи повз домогосподарства в АДРЕСА_1 , помітив біля криниці, мобільний телефон. Після чого вказаний телефон забрав та у подальшому приніс до свого домогосподарства та поклав до ящику в сарайному приміщенні. У скоєному щиро кається, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій до обвинуваченого немає, міру покарання просив призначити відповідно до норм закону.

Відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів провадження.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 , у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена в умовах воєнного стану, у судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, те що останній у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 31, 32), за місцем проживання характеризується задовільно (а.с. 30), відповідно до Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 325 від 03.11.2023, обвинувачений перебуває у самовільному залишенні території військової частини (а.с. 35), а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння, кримінальне правопорушення вчинив вперше (а.с. 29).

Обставиною, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50, ст. 65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_3 в межах санкції визначеної ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, характер та ступінь вини, а також обставини, які дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосування відносно ОСОБА_3 ст. 75 КК України, і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 1893,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. 369-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 1893,20 грн (одну тисячу вісімсот дев`яносто три гривень двадцять копійок).

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 06.09.2024 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки "POCO X6 5G" чорного кольору у чохлі чорного кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , у спеціальному пакеті «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» №ICR0156512; - коробку від мобільного телефону марки "POCO X6 5G" чорного кольору IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» №PSP3178711, власником якого є ОСОБА_6 , які зберігаються в кімнаті речових доказів - повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам процесу, які не були присутні під час проголошення вироку направити поштовим зв`язком.

Суддя: