КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5012/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року у межах кримінального провадження № 0000038 від 18.01.2022 року.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила: поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року та постановити нову ухвалу, якоюзадовольнити клопотання про скасування арешту такого майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року у межах кримінального провадження № 0000038 від 18.01.2022 року.

04 вересня 2024 року до Київського апеляційного суду із Печерського районного суду міста Києва надійшли матеріали судового провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна у межах кримінального провадження № 0000038 від 18.01.2022 року.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з таких підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Відповідно до частини 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, до цього переліку відносяться ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому.

Ухвали слідчого судді про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, до цього списку не відносяться. При цьому відмова у скасуванні арешту майна не позбавляє особу права звернутися до суду з повторним клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України як на досудовому розслідуванні, так і під час судового провадження.

Таким чином, зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження у апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Вказане узгоджується з висновком щодо правозастосування положень п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК у взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК, викладеним Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постанові від 20 травня 2024 року в справі № 712/191/23 (провадження № 51-3208 кмо 23), в якій зазначено, що ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Частина 4 статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у скасуванні арешту майна, постановленої у порядку ч. 1 ст. 174 КПК України, вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відсутні.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 309, 376, 392, 399 КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2