Справа №635/9049/24
Провадження по справі 1-в/635/593/2024
У Х В А Л А

05 листопада 2024 року сел-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел-ще Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в порядку ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених діянь відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 16 днів обмеження волі. Вирок набув законної сили 30 грудня 2021 року. Загальна сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 576,05 грн.

Початок строку покарання 10 січня 2022 року; кінець строку покарання 26 січня 2026 року.

Таким чином, з метою вирішення питання правильності виконання вироку, із посиланням на Закон України №3886-IX від 18.07.2024 та ч.2,3 ст.74 КК України, вважає, що необхідно вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, які завдали матеріальної шкоди на суму меншу, ніж 2270 грн.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Засуджений ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58,частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року - 2270 грн, з 01 липня 2021 року- 2379 грн, з 1 грудня 2021 року - 2481 грн. Розмір податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року становив 1135,00 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн х2=2270 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1921 грн, з 01 липня 2019 року- 2007 грн, з 1 грудня 2019 року - 2102 грн. Розмір податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року становив 960,50 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,50 грн х2=1921 грн.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено під час судового розгляду, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені правопорушення за ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2019 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 16 днів обмеження волі. Вирок набув законної сили 30.12.2021.

Згідно з вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року ОСОБА_6 у серпні 2021 року викрав майно на суму 576,05 грн., що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1135 грн х2=2270 грн).

Згідно з вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року іспитовий строк скасовано. Звільнений 13 липня 2021 року умовно-достроково на 10 міс. 16 днів обмеження волі.

Даний вирок приєднано до вироку Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року в порядку ч.1 ст.71 КК України. Згідно з даним вироком ОСОБА_6 у липні 2019 року викрав гроші у сумі 315 грн, 600 грн, 600 грн, 800 грн, що станом на день крадіжки складає суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (960,50 грн х2=1921 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частинами 2, 3 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою стаття 72 цього кодексу.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, а саме звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання призначеного вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 листопада 2021 року за ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України від призначеного йому покарання у виді 4 років 16 днів обмеження волі, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, за яке він був засуджений.

Копію ухвали направити до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання та вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1