233 № 233/4628/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 15 серпня 2024 року «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гаї-Смоленські Бродівського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, стрільця-снайпера 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший сержант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1,3, 4,5 ч.1 ст.177КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

17 серпня 2024 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 в порядку ст.208КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

17 серпня 2024 року о 17 год. 50 хв., ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідча ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 не заперечували проти задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 посилаючись на підстави та вимоги зазначені в письмовому клопотанні, просив його задовольнити та обрати відносно ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177КПК України.

Вислухавши прокурора та слідчу, підозрюваного та його захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2024 року приблизно о 13 год. 20 хв., старший сержант ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: Донецька область, Краматорський р-н., м. Костянтинівка, на перехресті вул. Бахмутська та вул. Соборності, в задній частині салону військового автомобіля марки «Volkswagen» на іноземних номерних знаках НОМЕР_2 -VH-VK, за кермом якого перебував старший водій 1 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 старший сержант ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на передньому пасажирському сидінні перебував сержант із матеріального забезпечення 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час у старшого сержанта ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, а саме старшому сержанту ОСОБА_10 та молодшому сержанту ОСОБА_11 . Негайно реалізуючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті старшому сержанту ОСОБА_10 та молодшому сержанту ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого умислу, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з правої бокової кишені штанів дістав оборонну осколкову ручну гранату типу Ф-1, з якої висмикнув запобіжну чеку та кинув її (гранату) у передню частину салону автомобіля марки «Volkswagen», де саме перебували старший сержант ОСОБА_10 та молодший сержант ОСОБА_11 , в результаті чого стався вибух.

Своїми діями, направленими на умисне протиправне заподіяння смерті старшому сержанту ОСОБА_10 та молодшому сержанту ОСОБА_11 , ОСОБА_6 спричинив молодшому сержанту ОСОБА_11 наступні тілесні ушкодження: множинні точкові вогнепальні осколкові сліпі поранення голови, правої бокової поверхні грудної клітини, вогнепальне осколкове сліпе поранення правого передпліччя, компартмент-синдром, множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення правої гомілки та ступні з вогнепальними переломами таранної, ІІ- III плесневих кісток, вогнепальні осколкові сліпі поранення ІI-IV пальців правої стопи з травматичним відсіченням ІІ пальця на рівні плеснефалангового суглоба, ІII-ІV пальця на рівні дистальних міжфалангових суглобів, дефектом м`яких тканин та кісткової тканини; спричинив старшому сержанту ОСОБА_10 наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, вибухова травма, струс головного мозку, посттравматична цефалгія, вестебулоатактичний синдром, тинитус.

Отже, старший сержант ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілим було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема: - протоколом огляду місця події від 15 серпня 2024 року, проведеним на за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення, вилучені сліди та знаряддя злочину; показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який розповів про обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; показаннями свідка ОСОБА_12 , який розповів про відомі йому обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024 за участю свідка ОСОБА_12 , під час якого останній впізнав ОСОБА_6 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 , який розповів про обставини скоєного ним злочину; слідчим експериментом за участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час якого останній на місці скоєного кримінального правопорушення вказав на механізм та обставини вчиненого ним злочину; первинною медичною картою (ф.100) щодо наявних у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень; первинною медичною картою (ф.100) щодо наявних у ОСОБА_11 тілесних ушкоджень; речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184КПК України слідчою, слідчому судді доведена наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3, 4,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що старший сержант ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, яке за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання;

- ризик незаконного впливу на свідка та потерпілих підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідка ОСОБА_12 та потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки злочин було здійснено із застосуванням бойового припасу, що фактично становить умови для здійснення впливу на безпосереднього свідка та потерпілих, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрози застосування насильства;

- ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець, маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідка та потерпілих. Імовірність впливу на свідка та потерпілих за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином;

- ризик вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад іншого злочину за ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчим суддею оцінено в сукупності такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, враховано обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та умови при яких його вчинено, прийнято до уваги зазначені органом досудового розслідування у клопотанні та прокурором у судовому засіданні ризики, детально вивчено характеризуючи матеріали відносно підозрюваного, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є фізично здоровим, працездатним, військовослужбовцем, одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, за місцем проходження служби характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа підозрюється у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який потребує постійного візуального контролю.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності зазначених ризиків не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, судом на теперішній час не встановлено.

Враховуючи, що згідно п.4 ч.2 ст.183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а більш м`який запобіжних захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу підозрюваного, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, зазначені у ч.1 ст.177КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

При цьому застосування даного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, постала перед компетентними органами.

Таким чином клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

З урахуванням положень п. 1 ч.4 ст.183КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення злочину із застосуванням насильства або погрозою застосування насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,182-185,193,194,196-198КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_8 «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 15 серпня 2024 року строком на 60 (шістдесят) днів, який рахувати з моменту фактичного затримання до:

15 жовтня 2024 року - включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 тримати від вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали негайно вручити та/або направити підозрюваному, його захиснику, слідчому і прокурору, а також начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 до виконання та вручення підозрюваному ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1