ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/283/24 Справа № 695/403/22 Категорія: ст.303 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

потерпілої ОСОБА_6

представника скаржника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.07.2024 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000108,

в с т а н о в и в :

вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000108з посиланням на те, що слідчим всебічно, повно досліджено обставини кримінального провадження, надана їм оцінка та прийнято 30.04.2024 рішення про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Слідчий суддя вказав, що в оскаржуваній постанові слідчим дотримано вимог КПК України, наведено належні мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, крім того перелічено слідчі дії, які було проведено під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість висновків слідчого судді, незаконність ухвали, просить про поновлення строку на апеляційне оскарження, про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000108, внесеного до ЄРДР 04.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, також просить зобов`язати орган досудового розслідування відновити досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні під час якого повно та об`єктивно допитати потерпілу ОСОБА_6 та водія ОСОБА_9 , провести слідчий експеримент або експерименти за участю водія та потерпілої й з врахуванням отриманих доказів провести повне та об`єктивне досудове розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат вказує, що слідчим надано на дослідження експерту такі вихідні дані, які не дозволяють зробити об`єктивний якісний висновок. Так, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий вказав, що в рамках даного кримінального провадження проведено слідчі експерименти: 19.12.2023 з потерпілою ОСОБА_6 та 29.02.2024 окремо проведено слідчий експеримент з водієм ОСОБА_9 . На переконання адвоката, зафіксований у протоколі слідчого експерименту за участі водія відтворює інший механізм розвитку наїзду на пішохода при умовах, коли зустрічний автомобіль стоїть на місці, а автомобіль під керуванням ОСОБА_9 рухається, в той час, як відповідно до показів водія ОСОБА_9 він скоїв наїзд на пішохода через 0,5 сек. після роз`їзду його автомобіля з автомобілем, що рухався йому на зустріч. Також під час проведення слідчого експерименту не встановлювалась швидкість руху потерпілої, яка також рухалася до наїзду на неї в попутному напрямку з автомобілем, який її збив. У протоколі від 29.02.2024 не зафіксовано розміщення зустрічного автомобіля до ширини дороги. Крім того, під час проведення слідчого експерименту з потерпілою слідчим не було встановлено темпу її руху, також потерпіла не залучалася до у участі у проведенні слідчого експерименту з водієм ОСОБА_9 , а фото або відео фіксації проведення експерименту водієм відсутні, що ставить під сумнів реальність проведення даної слідчої дії.

Також представник потерпілої вказує, що в оскаржуваному рішенні викладені обставини не відповідають фактичним обставинам справи. Так, вислів слідчого судді, що потерпіла активно користувалася своїми правами є недоречним та таким, що не може впливати на задоволення чи відмову у задоволенні скарги. Некоректним, на думку скаржника, є висновок слідчого судді, що потерпіла чи її представник не заявляли заперечень, зокрема, під час проведення слідчих експериментів, адже вони й не могли цього зробити, бо вони не брали участі у слідчому експерименті з водієм, про дату такого їм не було відомо. При цьому слідчий суддя не звернув уваги на факти, викладені у скарзі, щодо затягування досудового розслідування. Лише через півтора року слідчий детально допитав водія щодо механізму пригоди.

Крім того, висновок слідчого судді щодо повноти висновку авто-технічної експертизи, оскільки експерт не звертався до слідчого з клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи, на думку представника потерпілої, не спростовує факт допущеної невідповідності вихідних даних під час проведення слідчого експерименту, а лише ставить під сумнів кваліфікацію експерта й потребує його допиту в судовому засіданні.

Скаржник зазначає, що не скасування судом постанови про закриття кримінального провадження призводить до неможливості зобов`язати орган досудового розслідування провести повне досудове розслідування, наслідком якого є уникнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої та її адвоката, які вимоги своєї скарги підтримали з викладених в ній мотивів, вивчивши матеріали провадження та перевіривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

При розгляді справи встановлено, що у СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження №0000108 від 04.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке постановою слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.04.2024 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушенняна підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В оскаржуваній постанові слідчий вказав, що в ході досудового розслідування за результатами судових експертиз встановлено, що в обстановці, що сталася в діях водія автомобіля марки ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 відсутні порушення правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з чим в діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину передбачений ч.1 ст.286 КК України.

Також у постанові слідчого зазначено, що в діях пішохода ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам пунктів 4.1 та 4.4 Правил дорожнього руху.

Слідчим було проведено певне коло слідчих дій,допитані підозрюваний, потерпіла, свідки у кримінальному провадженні.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-24/5164-ІТ від 15.04.2024, за обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 в темний час доби та в умовах не достатньої видимості повинен був здійснювати рух автомобілем з такою швидкістю, щоб маги змогу зупинити його на відстані видимості дороги, а у момент виникнення небезпеки для його руху (відповідно до постанови) негайно прийняти міри до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки ( із технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування, як найефективніший спосіб уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.2.; 12.3.; 12.4. Правил дорожнього руху.

Для оцінки дій пішоходів спеціальних пізнань в галузі автотехнічних досліджень (спеціальних технічних знань) не потрібно, тому слідчий, прокурор або суд в змозі самостійно оцінити дії пішохода ОСОБА_6 у відповідності до вимог розділу 4. Правил дорожнього руху «Обов`язки і права пішоходів».

Проведені розрахунки показують, що відстань (Sа ~ 21 м). на якій автомобіль ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 знаходився від місця наїзду у момент виникнення небезпеки, менша за відстань (S.~37...30м), якої б було достатньо для уникнення наїзду на пішохода ОСОБА_6 водієм автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 в умовах місця ДТП при застосуванні ним екстреного гальмування. Порівняння даних відстаней вказує на те, що у момент виникнення небезпеки для руху водієві автомобіля ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 , він не мав технічної можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця ДТП.

В причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з технічної точки зору була можливість виявлення пішохода ОСОБА_6 на відстані меншій, ніж відстань, якої було б достатньо для уникнення наїзду автомобілем ВАЗ 21063 р.н. НОМЕР_1 при застосуванні водієм ОСОБА_9 екстреного гальмування в умовах місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначене питання щодо закриття кримінального провадження має таке правове регулювання.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Враховуючи викладені вище норми права та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд звертає свою увагу на те, що висновок експерта- автотехніка зроблено на підставі вихідних даних, зазначених в постанові про призначення експертизи, про що вказує експерт у своєму висновку, зокрема, і тих , що отримані слідчим при проведенні слідчого експерименту від 19.12.2023 та 29.02.2024 року.

Слідчий експеримент - це слідча (розшукова) дія, яка полягає в тому, що слідчий та/або прокурор в присутності понятих, а в необхідних випадках - за участю спеціаліста, підозрюваного, потерпілого, свідка, захисника, представника, з метою перевірки уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, проводить відтворення дій, обстановки, обставин певної події, та інші необхідні досліди чи випробування.

Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Важливою умовою проведення слідчого експерименту є його проведення в умовах, максимально наближених до тих, у яких у минулому відбувалася досліджувана дія чи подія. Тому, перш ніж проводити дослідницькі дії, необхідно відтворити (реконструювати) обстановку, у якій вони проводитимуться. Ступінь реконструкції залежить від характеру експерименту, обстановки, у якій він здійснюватиметься, від можливостей реконструювання.

Недотримання цієї умови розцінюється як порушення вимог кримінального процесуального закону, що спричиняє втрату доказового значення одержаних даних.

При вивчені матеріалів даної справи вбачається, що при проведенні вказаних слідчих експериментів брали участь почергово один із учасників ДТП: 19.12.2013 лише потерпіла - пішохід, 29.02.2024 лише водій автомобілю, що є недотримання умов проведення вказаних слідчих експериментів, та як можливий наслідок, надання та використання неточних вихідних даних при проведенні автотехнічних експертних досліджень по справі.

Тож, апеляційний суд вважає, що доводи представника потерпілої, що для отримання реальних даних слід провести слідчий експеримент за умов, що є максимально наближеними до тих, що були при ДТП та за участі двох його учасників одночасно, можуть заслуговувати на увагу, а відтак існує необхідність перевірити їх достовірність, та за необхідності призначити відповідні експертні дослідження.

Відтак, стверджувати про те, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження є належним чином обґрунтованою та такою, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження підстав не має.

На вказані обставини слідчий суддя належної уваги не звернув та прийшов до помилкових висновків про залишення без задоволення скарги представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 у даній справі, належним чином не обґрунтувавши відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, обмежившись загальними, формальними доводами.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слідчим передчасно зроблено висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, оскільки всупереч вимогам, передбачених ст.ст. 2, 9 КПК України, не забезпечено повного, об`єктивного, неупередженого розслідування кримінального провадження і дослідження викладених у заяві скаржника фактів та обставин.

Додатково апеляційний суд приймає до уваги, що за приписами ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, визначені апеляційний судом недоліки в ході досудового розслідування кримінального провадження №0001190 від 04.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, мають бути усунуті, з урахуванням самостійності прийняття слідчим рішення про проведення тих чи інших слідчих дій.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

За таких обставин ухвала слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.07.2024 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про її задоволення

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 підлягає до задоволення, а ухвала слідчого судді від 16.07.2024 має бути скасована.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.07.2024 про відмову у задоволенні скарги скасувати.

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 30.04.2024 задовольнити.

Постанову старшого слідчого Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_8 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження №0001190 від 04.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, скасувати.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді