Справа № 598/2077/24
провадження № 1-в/598/208/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Збаражі клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Стовпинка Олевського району Житомирської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої:

-вироком Олевського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі;

-вироком Олевського районного суду Житомирської області від 08 липня 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до 04 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 03 роки;

-вироком Олевського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі;

-вироком Олевського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 04 місяців позбавлення волі,

встановив :

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_4 у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Представник державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» та засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду від них надійшли письмові заяви в яких просять проводити розгляд даного клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення входячи із наступного.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Олевського районного суду Житомирської області від 13 липня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України до 04 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року, остаточно визначено покарання у виді 04 років 07 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 15.08.2022 року.

Початок строку відбування покарання 15 грудня 2021 року.

Кінець строку відбування покарання 15 липня 2026 року.

Засуджена на даний час відбуває покарання в ДУ «Збаразька виправна колонія (№63)».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини трретьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподатковуваний мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2020 року складав 1051 гривню (2102 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2102 гривні (1051грн. х 2 = 2102 грн.).

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1135 гривень ( 2270 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2270 гривень (1135грн. х 2 = 2270 грн.).

Згідно вироку Олевського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_4 05 травня 2020 року таємно викрала майна на загальну суму 669 гривень 75 копійок, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2102 гривні).

Відповідно до вироку Олевського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року ОСОБА_4 17 жовтня 2020 року таємно викрала майна на загальну суму 385 гривень 91 копійку, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2102 гривні).

Згідно з вироком Олевського районного суду Житомирської області від 13 липня 2022 року ОСОБА_4 07 травня 2021 року таємно викрала майно вартістю 1209 гривень 69 копійок, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2270 гривень).

Отже, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, суд приходиться до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання та звільнення засудженої від покарання у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив :

Клопотання начальника державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2021 року, відповідно до якого її було засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 04 років 02 місяців позбавлення волі, за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 06 грудня 2021 року, відповідно до якого її було засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 04 місяців позбавлення волі, та за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 13 липня 2022 року, відповідно до якого її було засуджено за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 04 років 07 місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за які вона була засуджена.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 29 жовтня 2024 року.

СУДДЯ : ОСОБА_5