Провадження № 1-кс/686/7651/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області капітана юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0002798,

встановив:

12.09.2024 року старший слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області капітан юстиції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.113 КК України, строком на два місяці, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики : переховування від органів досудового розслідування та суду ; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження № 0002798 від 07.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 05 годині за наказом президента російської федерації володимира путіна, збройні сили російської федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжено по даний час Указами Президента України, затвердженими Законами України.

В розумінні положень статті 2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між російською федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.

Таким чином, співпраця громадян України з російською федерацією, її збройними силами, спеціальними службами чи їх представниками, передача їм інформації, а також надання згоди на виконання активних дій в інтересах російської федерації явно шкодять обороноздатності України.

Усвідомлюючи вказані обставини, а саме наявність збройної агресії рф проти України, намагання рф знищити Україну як державу, діючи в умовах воєнного стану, підтримуючи дії російської федерації щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно та добровільно, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 07.09.2024, вирішив вчиняти з метою ослаблення держави підпали, спрямовані на зруйнування об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Так, ОСОБА_6 , діючи за завданням невстановленої особи, 07.09.2024, в ході проведення розвідки місцевості неподалік свого дачного будинку, розташованого в АДРЕСА_2 , перебуваючи на перегоні Коржівці Богданівці, 1207 кілометр, пікет № 7, виявив сигнальну шафу «ПОНАБ», яка є частиною системи регулювання руху поїздів та служить для виявлення нагрітих букс (що загрожує руйнуванням чи пожежею) за координатами НОМЕР_1 , 27.19513, після чого здійснив її фотографування за допомогою мобільного телефону та надіслав фотознімки невстановленій особі.

В подальшому ОСОБА_6 , 07.09.2024, близько 10 години 50 хвилин, перебуваючи на перегоні Коржівці Богданівці, 1207 кілометр, пікет АДРЕСА_2 , вчинив з метою ослаблення держави підпал та, як наслідок, зруйнування сигнальної шафи «ПОНАБ», яка є частиною системи регулювання руху поїздів та служить для виявлення нагрітих букс (що загрожує руйнуванням чи пожежею) на залізниці, внаслідок чого пошкодив систему регулювання руху поїздів на перегоні Коржівці Богданівці як складову частину об`єкта, що має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме об`єкта критичної інфраструктури АТ «Українська залізниця»

ОСОБА_6 усвідомлював, що об`єкти АТ «Укрзалізниця» мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а їх зруйнування або пошкодження призведе до ослаблення держави.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження № 0002798, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

В межах даного кримінального провадження 11.09.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст.208 КПК України, фактичний час затримання - 07 год. 38 хв.

11.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України, санкція якої визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто, згідно зі ст.12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст.113 КК України класифікується як особливо тяжкий.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2024, протокол огляду місця події від 07.09.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 08.09.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.09.2024, протокол огляду від 10-11 вересня 2024, протокол обшуку від 11.09.2024, протокол затримання ОСОБА_6 від 11.09.2024 р.; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 10.09.2024, та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Окрім того підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки більшість доказів злочинної діяльності ОСОБА_6 зафіксовано в його листуваннях через мобільний додаток «Телеграм», до яких останній, перебуваючи на волі, матиме доступ, оскільки знає паролі доступу до своїх персональних сторінок та акантів.

Також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, може незаконно впливати на покази свідків, з метою зміни останніми показів.

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 , є раніше судимою особою, має постійне місце проживання, по місцю проживання характеризується негативно, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнає в чому розкаюється. Однак, ці обставини не є достатніми підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Окрім того, вказані обставини не були стримуючими від вчинення дій, що стали підставою для підозри ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого злочину, що становить підвищену суспільну небезпечність.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначені ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором.

Слідчий суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки та застави, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, протиправного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. У відповідності до п.5 ч.4 ст.183 КПК України не може бути визначений розмір застави, адже ОСОБА_6 , інкримінується вчинення злочину передбаченого ст. 113 ч.2 КПК України вчиненого під час дії воєнного стану.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, з метою уникнення вищевказаних ризиків.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, слідчий суддя дійшов до висновку про існування обґрунтованих підстав вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, про які зазначено вище та які передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому, застосувати менш суворий запобіжний захід неможливо.

Даних, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 , під вартою, не встановлено.

Строк тримання під вартою слід визначити в межах строку досудового розслідування та в межах строку, визначеного ст.197 КПК України, а саме до 08.11.2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.113 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 08 листопада 2024 року включно.

Ухвала діє до 08 листопада 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя