УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, -

в с т а н о в и в:

17 вересня 2024 року (здано на пошту 11 вересня 2024 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, яке тимчасово вилучене 09 вересня 2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти в сумі 300 (триста) доларів США, 150 (сто п`ятдесят) євро, 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 00 копійок;

- ключ від будинку та брелок сигналізація від воріт;

- три мобільних телефони «Iphone»;

- банківську картку «Монобанк», № НОМЕР_3 ;

- банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_4 ;

- банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_5 ;

- два тримача для сім-карток мобільного оператора «Водафон», без сім-карток.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter» д.н.з. НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, категорії В, типу легковий загальний пасажирський, 2007 року випуску, що перебуває у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та інших речовин, що перебувають у незаконному обігу, сировини, приладдя для їх виготовлення, упаковки для розфасування.

На виконання зазначеної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 вересня 2024 року, 09 вересня 2024 року було проведено обшук, за результатами якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 300 (триста) доларів США, 150 (сто п`ятдесят) євро, 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 00 копійок; три мобільних телефони «Iphone»; ключ від будинку та брелок сигналізація від воріт; банківську картку «Монобанк», № НОМЕР_3 ; банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_4 ; банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_5 ; два тримача для сім-карток мобільного оператора «Водафон», без сім-карток.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 10 вересня 2024 року, виявлене та вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

10 вересня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні такого обмежувального заходу як арешт вищевказаного вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення судових експертиз.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити лише у частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 300 (триста) доларів США, 150 (сто п`ятдесят) євро, 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 00 копійок; три мобільних телефони «Iphone»; банківську картку «Монобанк», № НОМЕР_3 ; банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_4 ; банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_5 ; два тримача для сім-карток мобільного оператора «Водафон», без сім-карток.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого про арешт майна, обґрунтовуючи свою позицію тим, що слідчим належним чином не доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має доказове значення у кримінальному провадженні № 0000097 від 08 січня 2024 року, а тому накладення арешту на вилучене майно, вважає необґрунтованим та недоцільним.

Заслухавши доводи слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за ознаками вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000097 від 08 січня 2024 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також з метою забезпечення проведення під час досудового розслідування експертних досліджень, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучене 09 вересня 2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 300 (триста) доларів США, 150 (сто п`ятдесят) євро, 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 00 копійок; три мобільних телефони «Iphone»; банківську картку «Монобанк», № НОМЕР_3 ; банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_4 ; банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_5 ; два тримача для сім-карток мобільного оператора «Водофон», без сім-карток, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Водночас, у зв`язку із тим, що у судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 відмовився в частині накладення арешту на ключ від будинку та брелок сигналізація від воріт, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про залишення без задоволення клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 у частині накладення арешту на вказане майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000097, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 09 вересня 2024 року під час проведення обшуку транспортного засобу «Mercedes Benz», модель Sprinter, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, 2017 року випуску, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- грошові кошти в сумі 300 (триста) доларів США, 150 (сто п`ятдесят) євро, 1876 (одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 00 копійок;

- три мобільних телефони «Iphone»;

- банківську картку «Монобанк», № НОМЕР_3 ;

- банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_4 ;

- банківську картку «Приватбанк», № НОМЕР_5 ;

- два тримача для сім-карток мобільного оператора «Водофон», без сім-карток, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1