УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 05.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України,

встановив:

Прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді із клопотанням з клопотанням у межах кримінального провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 05.07.2023, про продовження до 25.09.2024 відсторонення від посади вченого секретаря НАУ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури розслідується кримінальне провадження № 0000328 від 05.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступивши у злочинну змову, організували злочинну схему, яка полягала у вирішенні питання щодо зарахування на навчання до закладів вищої освіти осіб, а також щодо успішного проходження такими особами навчання за неправомірну вигоду, за наступних обставин.

Зокрема установлено, що ОСОБА_7 не пізніше 09.08.2023, керуючись корисливими мотивами, вирішив допомогти ОСОБА_9 за грошові кошти вирішити питання щодо переведення останнього на денну форму навчання, що б слугувало останньому підставою для відстрочки у мобілізації, після досягнення ним 27 річного віку, тобто з 27.03.2024.

Так, 09.08.2023 під час телефонної розмови ОСОБА_9 , який використовував абонентський номер НОМЕР_1 , з ОСОБА_7 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_7 з проханням про допомогу у його вступі до навчального закладу з метою ухилення від мобілізації до Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, під час розмови ОСОБА_9 поцікавився у ОСОБА_7 щодо суми грошових коштів, які необхідно буде надати за вирішення вказаного питання.

Після розмови із ОСОБА_9 , у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, який полягав у допомозі ОСОБА_9 влаштуватись до закладу освіти на денну форму навчання за неправомірну вигоду, з метою унеможливити його призов до лав Збройних Сил України під час воєнного стану.

Розуміючи, що самотужки ОСОБА_7 не зможе вирішити вказане питання, він прийняв рішення залучити до злочинної діяльності свого батька - ОСОБА_4 , який, з огляду на обійману ним посаду вченого секретаря Національного авіаційного університету, зміг би допомогти йому у цьому.

З цією метою, 11.08.2023 ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_4 . Під час телефонної розмови, ОСОБА_7 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , з ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , повідомив про неправомірне прохання, з яким до нього звернувся ОСОБА_9 та попросив знайти можливі шляхи його вирішення.

В свою чергу, ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи злочинність дій, які йому доведеться виконувати, погодившись на висловлене ОСОБА_7 прохання, та вирішив допомогти у його реалізації, вступивши з останнім у злочинну змову.

Цього ж дня, ОСОБА_9 , використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 , під час телефонної розмови з ОСОБА_7 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , продовжили обговорювати можливі варіанти вступу до навчальних закладів з метою ухилення ОСОБА_9 від мобілізації до Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а також розмір необхідної для цього грошової винагороди.

У період часу з 11.08.2023 по 14.08.2023 ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, з огляду на можливості займаної посади, а також свої зв`язки, вирішив, що з метою унеможливлення мобілізації ОСОБА_9 , він може посприяти у переведенні його на денну форму навчання у Слов`янському фаховому коледжі Національного авіаційного університету, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» є державним закладом фахової передвищої освіти, що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, яка забезпечує право на надання освітніх послуг, пов`язаних із отриманням фахової передвищої освіти ступеня фахового молодшого бакалавра, шляхом здійснення впливу на керівництво коледжу, про що останній повідомив ОСОБА_7 .

В свою чергу, 14.08.2023 ОСОБА_7 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , під час телефонної розмови з ОСОБА_9 , який використовував абонентський номер НОМЕР_1 , повідомив, що він за неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, використовуючи можливості свого батька - ОСОБА_4 , може допомогти ОСОБА_9 у переведенні в Слов`янському фаховому коледжі Національного авіаційного університету, із заочної форми навчання на денну, що унеможливить його мобілізацію принаймні до кінця червня 2024 року.

Отримавши від ОСОБА_9 згоду щодо запропонованого варіанту, ОСОБА_7 під час телефонної розмови 21.08.2023 з використанням абонентського номеру НОМЕР_2 з ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , діючи згідно злочинних домовленостей, ще раз обговорили можливість переведення ОСОБА_9 в Слов`янському фаховому коледжі Національного авіаційного університету із заочної форми навчання на денну, що надасть останньому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_9 , що його батько - ОСОБА_4 вирішить це питання шляхом досягнення домовленості із керівництвом Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету, маючи на увазі в.о. начальника або когось із заступників.

Реалізуючи спільні злочинні домовленості, 22.08.2023 ОСОБА_4 з використанням абонентського номеру НОМЕР_3 під час телефонної розмови з ОСОБА_7 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , повідомив, що він під час особистої зустрічі із заступником начальника Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету з навчальної роботи ОСОБА_10 досяг домовленості щодо переведення ОСОБА_9 на денну форму навчання.

В свою чергу ОСОБА_10 , яка обіймає посаду заступника начальника Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету з навчальної роботи, згідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Також, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про подальші дії, які мав виконати ОСОБА_9 (написання заяви на переведення на іншу форму навчання, укладення нового контракту тощо) та нагадав про необхідність одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США.

В той же час встановлено, що ОСОБА_7 під час телефонної розмови з використанням абонентського номеру НОМЕР_2 , з ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , продовжуючи виконувати злочинні дії, 08.09.2023 повідомив його, що ОСОБА_9 тільки 07.09.2023 направив на електронну адресу коледжу необхідні документи для свого переведення. У свою чергу, ОСОБА_4 запевнив, що він нагадає про свої попередні домовленості з приводу ОСОБА_9 . заступнику начальника Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету з навчальної роботи ОСОБА_10 , крім того він запевнив, що незважаючи на те, що ОСОБА_9 надав необхідні документи не в канікулярний період часу, його все одно переведуть на денну форму навчання.

Після виконання ОСОБА_9 усіх необхідних дій, про які йому повідомив ОСОБА_7 , в порушення вимог «Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти», затвердженого наказом МОН України від 15.07.1996 № 245, наказом № 60/Л від 25.08.2023 Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету, 01.09.2023 ОСОБА_9 переведено на денну форму навчання.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , діючи умисно, переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та отримання неправомірної вигоди, керуючись корисливими мотивами, вжили всіх вичерпних заходів, спрямованих на зарахування ОСОБА_9 на денну форму навчання до Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету, шляхом зловживання впливом на посадових осіб Слов`янського фахового коледжу Національного авіаційного університету, які в силу своїх повноважень та з огляду на вимоги Закону України «Про запобігання корупції» уповноважені виконувати функції держави.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у прийнятті пропозиції, обіцянки неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступивши у змову, під час дії особливого періоду, також, організували злочинну схему, яка полягала у вирішенні питання щодо зарахування на навчання осіб, у тому числі осіб чоловічої статі призивного віку, в порушення порядку прийому на навчання для здобуття фахової передвищої та вищої освіти до певного навчального закладу, а також щодо успішного проходження такими особами навчання за неправомірну вигоду, що також позбавляє можливості мобілізувати їх до Збройних Сил України.

Так, за неустановлених обставин та часу, але не пізніше 22.08.2023, ОСОБА_8 вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , із яким перебував у дружніх стосунках, розуміючи те, що останній може скористатися можливостями свого батька - ОСОБА_4 , який обіймає посаду вченого секретаря Національного авіаційного університету, в силу чого може вирішити питання щодо зарахування бажаючих осіб до навчальних закладів та проходження ними успішного навчання за неправомірну вигоду.

Про свої злочинні наміри ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 , який, вступивши у злочину змову з останнім, також залучив до цього ОСОБА_4 .

Далі, згадані вище особи, керуючись корисливими мотивами, діючи спільно, розуміючи протиправність своїх дій, за отримання неправомірної вигоди почали здійснювати злочинну діяльність за наступних обставин.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_8 вирішив допомогти своєму знайомому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки той почав підшукувати варіанти щодо набуття підстав для відстрочки від призову на військову службу.

Здійснюючи пошук варіантів щодо вирішення вказаного питання ОСОБА_11 , за невстановлених обставин та часу, але не пізніше 22.08.2023, домовився із ОСОБА_8 про те, що останній допоможе йому вступити до навчального закладу, що надасть можливість ОСОБА_11 ухилитись від мобілізації до Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

В свою чергу, про свої злочинні наміри ОСОБА_8 за невстановлених обставин повідомив ОСОБА_7 , який залучив до злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Також встановлено, що вказані особи домовились про те, що ОСОБА_11 можливо буде зарахувати на денну форму навчання до Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі, а також, що це коштуватиме 1500 доларів США.

Реалізуючи попередні злочинні домовленості, 22.08.2023 ОСОБА_4 під час телефонної розмови з використанням абонентського номеру НОМЕР_3 , повідомив ОСОБА_7 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , що він домовився з ОСОБА_12 - ректором Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» є закладом вищої освіти, про зарахування на навчання декількох осіб призовного віку, у тому числі ОСОБА_11 .

В свою чергу, ОСОБА_12 , який обіймає посаду ректора Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При цьому, ОСОБА_4 зауважив, що він домовився про зарахування ОСОБА_11 та іншої невстановленої під час досудового розслідування особи на навчання (укладення контракту) за відсутності у них відповідних військово-облікових документів, у порушення вимог «Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2023 році», затвердженого наказом МОН України від 15.03.2023 № 276 та «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (п. 34).

Зокрема, згідно встановлених вимог, у ОСОБА_11 (1988 року народження) при зарахуванні на навчання працівники університету зобов`язані були перевірити і прийняти військово-обліковий документ (військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного), який у нього на той час був відсутній.

Також, ОСОБА_4 під час згаданої вище телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 , щоб той переказав ОСОБА_8 про необхідність передання йому за вказані дії додаткової неправомірної вигоди, яку останній мав отримати від ОСОБА_11 , на що ОСОБА_7 погодився та обумовив її розмір з ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що після зарахування ОСОБА_11 та іншої невстановленої особи, їм буде надано відповідні довідки про те, що вони навчаються та мають право на відстрочку від мобілізації, на підставі яких їм необхідно буде оформити військові квитки та надати їх копії до університету.

В свою чергу, оскільки за попередніми домовленостями із ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не обумовлювалась згадана вище сума неправомірної вигоди (1500 доларів США), ОСОБА_7 вирішив повідомити про таку неправомірну вимогу ОСОБА_8 .

Далі, 25.08.2023 ОСОБА_7 під час телефонної розмови з використанням абонентського номеру НОМЕР_2 , з ОСОБА_8 , який користувався абонентським номером НОМЕР_4 , повідомив останньому, що питання про зарахування на навчання ОСОБА_11 та іншої невстановленої особи буде вирішено не зважаючи на відсутність у них передбачених законодавством військово-облікових документів, а також про необхідність передачі додаткової неправомірної вигоди за вказані дії, у розмірі 300 доларів США за кожну особу.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 31.08.2023 під час телефонної розмови ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , повідомив ОСОБА_14 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , що у ОСОБА_11 та іншої особи в університеті прийняли документи для зарахування на навчання та найближчим часом будуть оформлені відповідні накази.

Після виконання ОСОБА_11 усіх необхідних дій, про які йому повідомив ОСОБА_8 , в порушення вимог «Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти», затвердженого наказом МОН України від 15.07.1996 № 245, наказом ректора Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі, 01.09.2023 ОСОБА_11 зараховано на денну форму навчання.

У подальшому, на виконання злочинних домовленостей, ОСОБА_4 за отриману неправомірну вигоду, шляхом здійснення зловживання впливом на ректора Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі ОСОБА_12 , домігся вирішити питання щодо не відрахування ОСОБА_11 з університету, у зв`язку із не поданням ОСОБА_11 до навчального закладу копії необхідного військово-облікового документу (військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного).

Також установлено, що реалізуючи злочинні домовленості щодо зарахування ОСОБА_11 на навчання до університету ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжували вчиняти неправомірні дії спрямовані на виконання злочинного задуму, у тому числі ОСОБА_4 продовжив вчиняти вплив на ректора університету за отриману неправомірну вигоду.

Так, під час телефонної розмови, 29.09.2023 ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , повідомив ОСОБА_14 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , що він вирішив із ректором Університету ім. Г . Сковороди в Переяславі

ОСОБА_12 питання щодо не відрахування ОСОБА_11 із навчального закладу та про час, впродовж якого останній та інша невстановлена особа, можуть надати до університету військово-облікові документи.

Крім того установлено, що реалізуючи спільні злочинні домовленості, 05.09.2023 ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , нагадав ОСОБА_14 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , про необхідність обумовити із ОСОБА_11 питання щодо надання останнім неправомірної вигоди за його подальше «супроводження в університеті» (успішного навчання).

Так, 01.12.2023 під час телефонної розмови ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , та ОСОБА_14 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , останні обговорили розмір неправомірної винагороди, яку необхідно отримати від ОСОБА_11 (400 доларів США), з урахуванням частини, яку може отримати ОСОБА_8 , за вирішення питання щодо успішного проходження ОСОБА_11 навчання в університеті.

За невстановлених обставин, але не пізніше 05.12.2023, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомили ОСОБА_8 про необхідність передачі згаданої суми неправомірної вигоди ОСОБА_11 .

В свою чергу, 06.12.2023 ОСОБА_8 , який користувався абонентським номером НОМЕР_4 , під час телефонної розмови із ОСОБА_11 , який використовував абонентський номер НОМЕР_5 , обговорив питання щодо отримання від останнього неправомірної вигоди, та запевнив його в тому, що його питання щодо успішного складання сесії буде закрито. Також, ОСОБА_8 запевнив ОСОБА_11 , що він буде особисто бачитись із ОСОБА_4 та ще раз обговорить із ним зазначене питання.

Після цього, 08.12.2023 ОСОБА_11 із своєї банківської карти

№ НОМЕР_6 переказав ОСОБА_8 на його банківську картку

№ НОМЕР_7 , раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 15 000 гривень.

Частину неправомірної вигоди, у розмірі 200 доларів США отриманої

від ОСОБА_11 , 15.12.2023 ОСОБА_8 під час особистої зустрічі передав ОСОБА_4 , що мало місце неподалік Національного авіаційного Університету, за адресою: проспект Любомира Гузара, 1, у місті Києві.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у прийнятті пропозиції та одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вичиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, вирішили продовжити вчиняти незаконні дії пов`язані із перешкоджанням законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Під час досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_11 який будучи військовозобов`язаним та підлягаючим призову на військову службу по мобілізації під час дії воєнного стану, у невстановлений період часу, але не пізніше 22.08.2023, виник злочинний умисел здійснити перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, який полягав у створенні штучних перешкод до його мобілізації під приводом набуття для цього законних підстав.

При цьому, ОСОБА_11 повністю усвідомлюючи те, що він підлягає мобілізації, почав підшукувати варіанти щодо набуття відстрочки від призову на військову службу.

Здійснюючи пошук варіантів спрямованих на вирішення свого питання ОСОБА_11 , за невстановлених під час досудового розслідування обставин та часу, але не пізніше 22.08.2023, домовився із ОСОБА_8 про те, що останній допоможе йому вступити до навчального закладу, що надасть можливість ОСОБА_11 ухилитись від мобілізації до Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

В свою чергу ОСОБА_8 , вступивши у злочинну змову з ОСОБА_11 , усвідомлюючи те, що вказане питання він самостійно не зможе вирішити, прийняв рішення залучити до злочинної діяльності свого знайомого ОСОБА_7 , із яким перебував у дружніх стосунках, та знаючи про те, що останній може скористуватись можливостями свого батька - ОСОБА_4 , який обіймає посаду вченого секретаря Національного авіаційного університету та в силу займаної посади може посприяти йому у цьому.

Про свої злочинні наміри ОСОБА_8 за невстановлених обставин повідомив ОСОБА_7 , який вступивши у злочину змову із останнім, також залучив до злочинної діяльності ОСОБА_4 .

Реалізуючи попередні злочинні домовленості, 22.08.2023 ОСОБА_4 під час телефонної розмови з використанням абонентського номеру НОМЕР_3 , повідомив ОСОБА_7 , який користувався абонентським номером НОМЕР_2 , що він домовився з ОСОБА_12 - ректором Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі, який відповідно до ст. 28 Закону України «Про вищу освіту» є закладом вищої освіти, про зарахування на навчання декількох осіб призовного віку, у тому числі ОСОБА_11 .

При цьому, ОСОБА_4 зауважив, що він домовився про зарахування ОСОБА_11 та іншої невстановленої особи на навчання (укладання контракту), за відсутності у них відповідних військово-облікових документів, у порушення вимог «Порядку прийому на навчання для здобуття вищої освіти в 2023 році», затвердженого наказом МОН України від 15.03.2023 № 276 та «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487 (п. 34).

Зокрема, згідно встановлених вимог, у ОСОБА_11 (1988 року народження) при зарахуванні на навчання працівники університету зобов`язані були перевірити і прийняти військово-обліковий документ (військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного), який у нього на той час був відсутній.

Також, ОСОБА_4 , у телефонній розмові повідомив

ОСОБА_7 , щоб той переказав ОСОБА_8 про необхідність передати йому за вказані дії неправомірну вигоду, яку останній мав отримати від ОСОБА_11 , на що ОСОБА_7 погодився та обумовив її розмір з ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що після зарахування ОСОБА_11 та іншої невстановленої особи, їм буде надано відповідні довідки про те, що вони навчаються та мають право на відстрочку від мобілізації, на підставі яких їм необхідно буде оформити військові квитки та надати їх копії до університету.

Далі, 25.08.2023 ОСОБА_7 під час телефонної розмови з використанням абонентського номеру НОМЕР_2 , з ОСОБА_8 , який користувався абонентським номером НОМЕР_4 , повідомив останньому, що питання про зарахування на навчання ОСОБА_11 та іншої невстановленої особи буде вирішено не зважаючи на відсутність у них передбачених законодавством військово-облікових документів, а також про необхідність передачі неправомірної вигоди за вказані дій у розмірі 300 доларів США за кожну особу.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, 31.08.2023

під час телефонної розмови ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , повідомив ОСОБА_14 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , що у ОСОБА_11 та інших осіб в університеті прийняли документи, необхідні для зарахування на навчання, та найближчим часом будуть оформлені відповідні накази. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що він надав вказівку ОСОБА_8 про те, щоб він проконтролював оформлення ОСОБА_11 та іншими особами військових квитків та надання їх копій до університету.

Після виконання ОСОБА_11 усіх необхідних дій, про які йому повідомив ОСОБА_8 , в порушення вимог «Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих навчальних закладів освіти», затвердженого наказом МОН України від 15.07.1996 № 245, наказом ректора Університету ім. Г. Сковороди в Переяславі, 01.09.2023 ОСОБА_11 зараховано на денну форму навчання.

Також установлено, що реалізуючи злочинні домовленості щодо зарахування ОСОБА_11 на навчання до університету ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжували вчиняти неправомірні дії спрямовані на виконання злочинного задуму, у тому числі ОСОБА_4 продовжив вчиняти вплив на ректора університету за отриману неправомірну вигоду.

Так, під час телефонної розмови, 29.09.2023 ОСОБА_4 , який користувався абонентським номером НОМЕР_3 , повідомив ОСОБА_14 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , що він вирішив із ректором Університету ім. Г . Сковороди в Переяславі ОСОБА_12 питання щодо не відрахування ОСОБА_11 із навчального закладу та про час, впродовж якого останній та інша невстановлена особа, можуть надати до університету військово-облікові документи.

Таким чином, ОСОБА_11 будучи військовозобов`язаним, не може бути мобілізовано до Збройних Сил України та інших військових формуванням в особливий період на час його навчання в університеті.

При цьому, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 діючи умисно, переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, керуючись корисливими мотивами, спільно з ОСОБА_8 , вжили всіх вичерпних заходів, спрямованих на унеможливлення мобілізації ОСОБА_11 у період навчання останнього на денній формі у згаданому університеті, тим самим перешкодили законній діяльності Збройних Сил України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів 25.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (громадянину України, уродженцю

м. Горлівка, Донецької обл., зареєстрованому за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , одруженому, працюючому на посаді вченого секретаря Національного авіаційного університету, раніше не судимому) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28,

ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На даний час ОСОБА_4 перебуває на посаді вченого секретаря НАУ.

З огляду на викладені обставини кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 , прокурор вважає, що перебування підозрюваного на посаді надало можливість вчинити інкриміновані кримінальні правопорушення.

Прокурор зазначає наступні обставини, що дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посадівченого секретаря НАУ, може перешкоджати досудовому розслідуванню та його дії можуть призвести до настання негативних наслідків:

- ОСОБА_4 , у зв`язку з можливостями посади вченого секретаря НАУ, її значущості, статусності та вагомості, має вплив на співробітників, а тому може впливати на свідків, мотивуючи їх давати інші покази, які можуть негативно вплинути на проведення всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування та затягувати строк досудового розслідування у провадженні, а також, з огляду на посадові обов`язки, які виконує ОСОБА_4 , може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, під час досудового розслідування здобуто докази того, що перебуваючи на посаді ОСОБА_4 посприяв ОСОБА_8 вступити до НАУ - факультет транспортних технологій, при цьому ОСОБА_8 фактично не навчається в університеті та за сприяння ОСОБА_4 проходив навчання з метою не бути мобілізованим.

- ОСОБА_4 може здійснювати вплив шляхом вчинення незаконних прохань на інших осіб також підтверджується доказами здобутими під час проведення негласних слідчих дій - протокол за результатами проведення НСРД «зняття інформації з електронних комунікаційних систем» від 20.02.2024 (реєстр № 30/2/1-2688т), де міститься розмова між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а також між ОСОБА_4 , та ОСОБА_15 (працівник НАУ - в.о. юридичного факультету), щодо навчальної успішності ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , в тому числі шляхом вирішення питання щодо сприянні у проходженні навчання вказаними особами через ОСОБА_19 (завідувач кафедри НАУ).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.07.2024 (справа № 761/16256/24) підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсторонено від посади вченого секретаря НАУ.

На даний час органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних дій для завершення досудового розслідування та вручення обвинувального акту, тому на думку слідства, є підстави вважати, що перебуваючи на посаді вчиненого секретаря НАУ ОСОБА_4 може перешкоджати проведенню досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тому існує необхідність про продовження строку відсторонення від посади останнього, для припинення та запобігання в подальшому протиправній поведінці підозрюваного ОСОБА_4 щодо перешкоджання кримінальному провадженню, що неможливе без відсторонення його від займаної посади

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували та вказали, що клопотання є необґрунтованим та будується на припущеннях, підстави для продовження відсторонення від посади відсутні.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Як вбачається з долучених до клопотання документів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури розслідується кримінальне провадження № 0000328 від 05.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

25.06.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (громадянину України, уродженцю м. Горлівка, Донецької обл., зареєстрованому за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , одруженому, працюючому на посаді вченого секретаря Національного авіаційного університету, раніше не судимому) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28,

ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 157 КПК України при вирішення клопотання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення та наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

За таких обставин, враховуючи обмеженість обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді слідчим суддею клопотання про відсторонення від посади, та матеріалів, які повинні підтверджувати виключно дані питання, враховуючи строки розгляду клопотання, слідчий суддя в межах розгляду клопотання про відсторонення від посади позбавлений можливості повно та всебічно дослідити обставини повідомлення особі про підозру, а прийняття процесуального рішення на підставі припущень є недопустимим.

Нормами ст. 132 КПК України встановлено загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема, в ч. 3 цієї ж статті визначено, що для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на прокурора покладено обов`язок довести, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, суд звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Разом із тим, виходячи із системного аналізу положень норм КПК України вбачається, що відсторонення від посади осіб, яким оголошено про підозру, не є безумовним, а відтак обґрунтованість підозри не може бути єдиною підставою, яка визначає необхідність застосування такого заходу. Також, положення ч. 5 ст. 17 КПК України визначають, що поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

При цьому, КПК України вимагає, щоб процесуальний зміст та форма клопотання слідчого про відсторонення від посади відповідали вимогам ч. 2 ст. 155 КПК України.

Одна з обов`язкових вимог, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України полягає у необхідності зазначення слідчим у клопотанні обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Цим самим законодавець визначив, що у разі відсутності підстав вважати, що перебування особи на конкретній посаді призведе до згаданих наслідків, слідчий суддя не вправі застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади, оскільки обмеження прав особи не буде вважатися таким, що здійснено у відповідності до КПК України.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Відповідно до пункту 3 розділу 2.4 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ від 07.02.2014, підставами для відмови в задоволенні клопотання про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади є, здебільшого недостатність підстав для відсторонення підозрюваної особи від займаної посади, а також недоведеність існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину такого ступеня тяжкості, за умови вчинення якого може бути здійснено відсторонення від посади, а також недоведеність того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, а тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, у тому числі і відсторонення особи від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватися виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Натомість, з приводу зазначених стороною обвинувачення ризиків, які існують на даний час та є підставою для відсторонення від посади, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим не викладено жодних обставин, які давали б підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на займаній посаді, матиме можливість, як особисто так і шляхом надання вказівки підлеглим змінити/знищити або підробити документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, може незаконними засобами впливати на підлеглих йому працівників та вчинення інших дій передбачених посадою, а у разі їх не виконання застосувати заходи дисциплінарного впливу, психологічний тиск, заходи матеріального впливу, чи протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Не встановлено наявності таких обставин і в судовому засіданні, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_20 , зазначений в клопотанні спосіб його вчинення та обсяги доказового матеріалу у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя критично ставиться до твердження прокурора, що перебуваючи на посаді ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність та спріяти зарахуванню будь-яких осіб на навчання з метою уникнення мобілізації, оскільки на час подання та розгляду клопотання прокурора вступна компанія закінчена.

Також, доводи обвинувачення на підтвердження ризиків впливу на підлеглих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином - містять лише припущення, оскільки не ґрунтуються на будь-яких доказах, в клопотанні не вказано на наявність конкретних дій з боку підозрюваного, направлених на таке протиправне перешкоджання кримінальному провадженню, тому слідчий суддя критично ставиться до таких аргументів прокурора стосовно існування вказаних ризиків, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що за час проведення досудового розслідування з боку підозрюваного приймалися будь-які дії, які б вказували на наявність цих ризиків.

Крім того, застосування такого засобу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у підозрюваного можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.

Однак, стороною обвинувачення не зазначено та не підтверджено жодними доказами, яким чином перебування на посаді підозрюваного, з огляду на кваліфікацію інкримінованого кримінального правопорушення, на даний час дає підстави вважати, що підозрюваний буде мати можливість, перебуваючи саме на займаній посаді, здійснювати протиправні дії шляхом її використання.

Будь-яких доказів, які вказували б на продовження існування зазначених в клопотанні ризиків, стороною обвинувачення надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В розумінні вищевикладеної правової норми прокурором не доведено правових підстав для продовження відсторонення особи від посади, зокрема слідчим не доведено, що без продовження відсторонення підозрюваного від займаної посади неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і такі потреби досудового розслідування виправдовують обмеження гарантованого ст. 43 Конституції України права на працю підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність прокурором, що потреби досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні, а також не доведено, що відсторонення підозрюваного від посади є необхідним для належного забезпечення кримінального провадження, дотримання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України та загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України, з врахуванням положень ст. 132 КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання на час його розгляду є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.132, 154, 156, 157 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 05.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: