УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0001010, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2024 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженка м. Київ, з середньою освітою, одружена, має на утриманні двоє малолітніх дітей, перебуває у декретній відпустці, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

З поданого клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001010 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2024 президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання зс рф за межами рф, яке було задоволено. 24 лютого 2022 року о 05:00 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні. У подальшому на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

З 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Також, 24.02.2024 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Разом з цим, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 23.09.2024, у громадянки України ОСОБА_4 , якій достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Встановлено, що на початку вересня 2024 року, але не пізніше 23.09.2024, перебуваючи у м. Києві, ОСОБА_4 займалась пошуком підробітку в соціальних мережах та «Telegram-каналах», використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A04S» із встановленою сім-картою мобільного оператора НОМЕР_1 . В свою чергу аккаунт «Telegram» зареєстрований за вказаним номер мобільного телефону та має ім`я користувача « ОСОБА_7 ».

Також, встановлено, що 04.09.2024 на номер мобільного телефону ОСОБА_4 НОМЕР_1 у мобільному додатку для обміну повідомленнями «Telegram» надійшло смс-повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи під іменем « ОСОБА_8 » з пропозицією заробітку, на що ОСОБА_4 погодилася.

В подальшому, в ході листування ОСОБА_4 з невстановленою в ході досудового розслідування особою під іменем « ОСОБА_8 », останнім було запропоновано підробіток у вигляді здійснення підпалу транспортних засобів, що відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань за грошову винагороду. Почавши обговорення відповідної пропозиції даної особи в приватному чаті у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», ОСОБА_4 погодилася здійснити підпал відповідного транспортного засобу за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою особою під іменем « ОСОБА_8 », ОСОБА_4 мала підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у вищевказаному застосунку невстановленій в ході досудового розслідування особі під іменем « ОСОБА_8 ».

Встановлено, що 22.09.2024, на виконання вищевказаної домовленості, розуміючи протиправність своїх дій та їх суспільну небезпечність, достовірно будучи обізнаною, що її дії завдадуть шкоду обороноздатності України у вигляді перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, ОСОБА_4 підшукала на території м. Києва автомобіль, що належить військовослужбовцям ЗСУ.

Того ж дня, у період з 14 год. 00 хв. по 14 год. 52 хв., проходячи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , побачила запаркований на вулиці автомобіль кольору «хакі» марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 .

Зрозумівши, що за візуальними ознаками вказаний автомобіль відповідає запитуваним невстановленою в ході досудового розслідування особою критеріям та є таким, що використовується військовослужбовцями в ході бойових завдань для захисту України, ОСОБА_4 здійснила фотофіксацію даного автомобіля та о 14 год. 52 хв. надіслала відповідні фотознімки невстановленій в ході досудового розслідування особі під іменем « ОСОБА_8 » із застосуванням вищевказаного месенджеру.

Після отримання фотознімків, невстановлена в ході досудового розслідування особа повідомила, що вказаний автомобіль відповідає всім необхідним критеріям та може бути предметом підпалу за вище обіцяну грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Надалі, в ході спілкування ОСОБА_4 погодилася підпалити саме вказаний автомобіль в ніч на 23.09.2024, коли буде менше свідків такої події.

Так, на протязі дня 22.09.2024, ОСОБА_4 придбала розпалювач у вигляді розчинника у кількості двох одиниць по 250 мл. Кожен в у магазині «Велмарт», за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого використання у підпалі автомобіля. З метою уникнення кримінальної відповідальності та переслідування за вчинений злочин, ОСОБА_4 прийняла рішення бути вдома, доки стемніє.

Встановлено, що приблизно у період часу з 00 год. 00 хв. по 01 год. 00 хв. 23.09.2024, дочекавшись темряви, ОСОБА_4 , взявши з собою придбані розпалювачі, почала рух в напрямку виявленого раніше нею військового автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , запаркованого біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до даного автомобіля та пересвідчившись в можливості безкарного вчинення злочину, ОСОБА_4 вилила розпалювач на капот даного автотранспортного засобу, після чого підпалила його за допомогою запальнички червоного кольору з маркуванням на ній державного гербу України. Надалі, ОСОБА_4 зафіксувала факт підпалу на камеру свого мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A04S», переслала даний відеозапис невстановленій в ході досудового розслідування особі в месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_8 », після чого видалила з листування та пам`яті свого пристрою такий відеозапис. Отримавши даний відеозапис, невстановлена в ході досудового розслідування особа дуже зраділа та після чого запевнила ОСОБА_4 в отриманні винагороди за вказаний злочин.

Упевнившись в тому, що злочин доведений нею до кінця та досягнуто мети у вигляді завдання шкоди основам національної безпеки України та громадської безпеки, ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинула місце підпалу та прослідувала до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройним Силам України та іншим військовим формуванням в особливий період, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

25.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Як вказує у клопотанні слідчий, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час всі співучасники вчиненого злочину не встановлені, та можуть володіти інформацією та доказами, важливими для досудового розслідування, а підозрювана будучи обізнаною про коло причетних осіб може вжити заходів для спотворення чи знищення такої інформації; можливість незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки серед оточення підозрюваної ОСОБА_4 є невстановлені учасники злочину, яких вона може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана не працює, немає постійного джерела доходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не заперечувала.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001010 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

25.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

Зазначені обставини підтверджуються Витягом з кримінального провадження № 0001010 від 24.09.2024.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_4 підозри, до клопотання додані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріалами кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

У судовому засіданні встановлено, що існують ризики того, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час всі співучасники вчиненого злочину не встановлені, та можуть володіти інформацією та доказами, важливими для досудового розслідування, а підозрювана будучи обізнаною про коло причетних осіб може вжити заходів для спотворення чи знищення такої інформації; можливість незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки серед оточення підозрюваної ОСОБА_4 є невстановлені учасники злочину, яких вона може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі їй в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана не працює, немає постійного джерела доходу.

Разом з тим, прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період часу.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення кого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вказане, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , її особу, яка раніше не судима, має на утриманні малолітніх дітей, наявність постійного місця реєстрації та проживання, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_4 застосувати до неї запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, а саме м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Вказаний запобіжний захід повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та забезпечити, у подальшому, належну її процесуальну поведінку у даному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 184, 193-194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.11.2024 включно, заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прибути до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, а саме м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 25.11.2024 включно.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1