20.11.2024
Справа № 331/6027/24
Провадження № 1-кп/331/679/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0001521 від 25.07.2024 з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, учня 8-А класу, Запорізької гімназії №2 Запорізької міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягався,

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

з участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої

передбачається

застосування примусових

заходів виховного

характеру неповнолітнього ОСОБА_3 ,

законного представника

малолітнього ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника служби у справах

дітей Запорізької міської ради ОСОБА_8

психолога ОСОБА_9

У С Т А Н О В И В:

24 липня 2024 року приблизно о 14 годині, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи електричним самокатом марки «BOLT» без реєстраційного номеру, здійснював рух по правому тротуару пр. Соборного зі сторони вул. Українська в напрямку вул. Гагаріна в м. Запоріжжя, рух по якому для транспортних засобів заборонений. У цей же час, попереду, у попутному з малолітнім ОСОБА_3 напрямку, по вищевказаному тротуару просп. Соборного, рухалась пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час руху, в районі магазину «Аврора», за адресою: АДРЕСА_2 , малолітній ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась попереду по тротуару, та прийняти заходи направленні до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, відповідних заходів не прийняв, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_5 .

Своїми діями малолітній ОСОБА_3 порушив вимоги п. 11.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:

- п. 11.13.: «Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів».

Порушення малолітнім ОСОБА_3 вимоги п. 11.13 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, а саме внутрішньо суглобовий перелом голівки лівої променевої кістки без ознак консолідації, що кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК Укарїни, а саме: як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Неповнолітній ОСОБА_3 свою причетність до вчинення діяння визнав, у вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що 24 липня 2024 року він та його друзі у парку «Дубовий Гай» взяли електросамокати та рухались на них по проспекту Соборному. Біля магазину «Аврора» він мав намір виконати маневр перестроювання, однак раптово вийшла жінка, та він здійснив наїзд на неї. Після чого, жінка впала та він їй допомагав підвестися, пізніше дорослі сказали, щоб він направлявся додому. Вдома батькам він розповів про те, що сталось. Зазначає, що наразі на електросамокатах не катається. Зобов`язався не вчиняти порушень Правил дорожнього руху в майбутньому, щодо задоволення клопотання прокурора та застосування до нього примусових заходів виховного характеру не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 24 липня 2024 року вона вийшла з дому на обід та направилась в бік пл. Пушкіна. Раптово повз неї на електросамокатах проїхали два хлопця, третій хлопець, який теж рухався на електросамокаті, збив її, після чого вона впала на праву руку та вдарилась. Підвестися їй допомогли військові. У шоковому стані вона повернулась додому. Після деякого часу вона вирішила поїхати до лікарні, де й з`ясувалось, що вона зламала руку та потребує лікування. Далі вона повідомила про вказаний факт працівникам поліції. Проти задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_3 не заперечувала, матеріальних претензій до законних представників неповнолітнього не має.

Під час судового засідання судом були досліджені наступні докази:

- протокол огляду від 13 серпня 2024 року, відповідно до якого було оглянуто носій інформації «DVD-R» диск з відеозаписом, на якому зафіксовані обставини ДТП. При перегляді вказаного відеозапису, встановлено що запис зафіксований на відеокамеру яка розташована на фасаді буд. АДРЕСА_3 , який знімає тротуар просп. Соборного в напрямку вул. Першотравнева в м. Запоріжжі. Запис проводиться на зовнішню відеокамеру в світлий час доби, опади відсутні. Дата та час зйомки фіксується у верхньому правому куті. Тротуар вимощений плиткою. На 13 годині 50 хвилині 01 секунді починається відеозапис, на якому зображено тротуар просп. Соборний в напрямку вул. Першотравнева в м. Запоріжжі. О 14 годині 09 хвилин 03 секунд на відеозаписі з`являються три невідомі особи, які здійснюють керування електросамокатом «BOLT». О 14 годині 09 хвилин 06 секунд електросамокати «BOLT» більше не перебувають в зоні огляду відеокамери, яка розташована на фасаді будинку АДРЕСА_3 ( а.с. 46-47);

- відповідь на запит уповноваженої особи « ОСОБА_10 », відповідно до якої додаток «BOLT» - це технологія, яка допомагає користувачам ефективніше пересуватись містами. Власником додатку « ОСОБА_10 » є естонська компанія Bolt Operations OU) (товариство з обмеженою відповідальністю (реєстраційний код НОМЕР_1 ), засноване в Естонській Республіці. Користування додатком в Україні відбувається відповідно до Загальних правил та умов для пасажирів, Умов партнерства для водіїв, Політики конфіденційності для водив, Правилами та умовами «BOLT» із використання електротранспорту та Політики конфіденційності для пасажирів. Крім цього, діяльність Bolt Operations OU регулюється національним естонським законодавством і законодавством ЄС. 24.07.2024 за адресою АДРЕСА_2 було здійснено три поїздки. Дві поїдки були здійснені з облікового запису одного користувача, а саме: ОСОБА_11 ( а.с. 48);

- протокол додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.08.2024, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка, розташована з права від проїзної частини АДРЕСА_2 , під час огляду нічого не вилучалось ( а.с. 49-52);

- висновок експерта № 1441п від 15 серпня 2024, згідно якого за даними наданої медичної документації і консультативного висновку лікаря-рентгенолога консультанта КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР у ОСОБА_5 , 1987 р.н. 24.07.2024 о 16:00 було діагностовано внутрішньосуглобовий перелом голівки лівої променевої кістки без ознак консолідації, що не заперечує вказаній у постанові даті травми, а саме: 24.07.2024 о 14:00. Даний перелом виник за механізмом тупої травми, не виключається в умовах зазначеної дорожньо-транспортної пригоди і кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості («Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6 п.п.2.2.1а,в,2.2.2) ( а.с. 53-54);

- висновок експерта № СЕ-19/108-24/17268-ІТ від 12.09.2024, відповідно до якого у цій дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно вимогам п. 11.13 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість водія ОСОБА_3 уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_5 визначалася виконанням вимог п. 11.13 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. 11.13 Правил дорожнього руху, що з технічної точки перебуває в причинному зв`язку з подією ДТП. ( а.с. 55-59).

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведений дослідженими судом доказами.

Водночас, прокурором заявлено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, оскільки ОСОБА_3 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, відповідно до вимог ст.ст. 97, 105 КК України та вимог ст.ст. 498-499 КПК України, до нього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру, зокрема, у виді застереження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала клопотання про необхідність застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Законний представник особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру, ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , погодились із тим, що неповнолітнім ОСОБА_3 вчинено суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за вказаних у клопотанні обставин, щодо застосування заходів виховного характеру не заперечували.

Представник служби у справах дітей Запорізької міської ради ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що на обліку сім`я ОСОБА_12 не перебуває, жодних порушень вказана сім`я ніколи не допускала. Щодо задоволення клопотання прокурора не заперечує.

Так, судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_3 виповнилося 13 років, тобто згідно зі ст.22 КК України, останній не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Частиною 2 ст.97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, суд приймає до уваги те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки необережного нетяжкого кримінального правопорушення, виховується у повній сім`ї, за місцем навчання характеризується виключно з позитивної сторони, проживає в добрих матеріальних, соціальних та житлово-побутових умовах, проявляє достатній для свого віку розумовий розвиток, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вірно реагує на зауваження вчителів та батьків.

На час вчинення інкримінованого суспільно небезпечного діяння неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг тринадцятирічного віку та не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: не досяг 16-ти років, тому не може нести кримінальну відповідальність на загальних підставах.

Враховуючи те, що в судовому засіданні доведено факт вчинення суспільно небезпечного діяння неповнолітнім ОСОБА_3 , яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке ним вчинено у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, що виключає застосування покарання, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи виховного характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусового заходу виховного характеру саме у виді застереження з огляду на обставини вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння та відомостей про його особу.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, ст. 22, 97,98,105 КК України, керуючись ст.ст. 484, 497, 498-501 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521 від 25.07.2024 про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Застосувати щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Речові докази: два DVD-R диски із відеозаписами - зберігати у матеріалах кримінального провадження суду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1