Справа № 478/1505/24 Провадження № 1-в/478/456/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2024 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, громадянина України, неодруженого, не працюючого, засудженого:
- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року, більш суворим, призначеного за даним вироком, визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі;
- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року, визначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року, визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі,
У жовтні 2024 року начальник Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» звернувся до суду із вказаним поданням відносно засудженого ОСОБА_4 , в якому просив суд вирішити питання щодо приведення вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року, вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року, вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року, вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року та вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».
Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», в тому числі за злочини, пов`язані з крадіжкою та шахрайством. Початок строку: 28.03.2023 року. Кінець строку: 21.05.2027 року.
09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), який поліпшує становище засудженого скасовуючи кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.
В судове засідання представник ВК 93 та засуджений не з`явились. Згідно поданої заяви засуджений просив суд провести розгляд подання без його участі.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав.
Виходячи з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши думку прокурора, розглянувши подання та дослідивши матеріали особової справи, судом встановлено наступне.
Щодо вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2023 року.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2023 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року, визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі

Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: 22.01.2021 року на суму 7000,00 грн; 24.04.2021 року на суму 21000,00 грн; в період з 23.05.2021 року 24.05.2021 року на суму 11000,00 грн; на початку січня 2021 року на суму 22000,00 грн.

Щодо вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року, визначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: 13.05.2021 року на суму 12561,87 грн.

Щодо вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року, більш суворим, призначеного за даним вироком, визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: в період часу з 16 год. 45 хв. 10.05.2021 року по 09 год. 00 хв. 11.05.2021 року на суму 12289,74 грн;

Щодо вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: у кінці квітня 2021 року на суму 543,75 грн.

Щодо вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року ОСОБА_4 було засуджено, за: ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з даного вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна та шахрайство, а саме: 02.03.2021 року на суму 6238,00 грн (ч. 3 ст. 185 КК України); 14.03.2021 року на суму 6580,80 грн (ч. 3 ст. 185 КК України); 28.03.2021 року на суму 575,00 грн (ч. 2 ст. 190 КК України).

Відповідно до з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3ст. 74 КК України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57,ч.1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України),11,13,13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2270,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна у 2021 році, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, було змінено до 2270,00 грн. (1135 х 2=2270).

З досліджених судом вироків, встановлено, що всі епізоди вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень відбулись в 2021 році.

Так, як вбачається з вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.03.2023 року, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: 22.01.2021 року на суму 7000,00 грн; 24.04.2021 року на суму 21000,00 грн; в період з 23.05.2021 року 24.05.2021 року на суму 11000,00 грн; на початку січня 2021 року на суму 22000,00 грн.

Тобто, з огляду на розмір вартості викраденого майна, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вказаним вироком.

Як вбачається з вироку Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2022 року, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: 13.05.2021 року на суму 12561,87 грн.

Тобто, з огляду на розмір вартості викраденого майна, суд також не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вказаним вироком.

Як вбачається з вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: в період часу з 16 год. 45 хв. 10.05.2021 року по 09 год. 00 хв. 11.05.2021 року на суму 12289,74 грн.

Отже, з огляду на розмір вартості викраденого майна, суд також не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вказаним вироком.

В той же час, судом встановлено, що згідно з вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме: у кінці квітня 2021 року на суму 543,75 грн.

Крім цього, з вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив, окрім інших злочинів, шахрайство, а саме: 28.03.2021 року на суму 575,00 грн.

В даному випадку, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, звільнивши засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 2 ст. 190 КК України.

Виходячи з встановлених обставин та у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року, посилання при визначенні остаточного покарання у вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року на ч. 4 ст. 70 КК України та вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року слід виключити.

Також, враховуючи, що у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 2 ст. 190 КК України, останнього слід вважати засудженим за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 3 ст. 185 Кк України до 3 років 6 місяців з виключенням посилання у вироку на ч. 1 ст. 70 КК України.

Слід також зазначити, що звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України та вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 2 ст. 190 КК України не впливає на остаточно призначене покарання ОСОБА_4 за наступними вироками.

З огляду на наведені вище обставини, подання Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» підлягає задоволенню.

Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5 , ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст.ст.336, 537,539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Виключити з резолютивної частини вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.06.2021 року посилання на ч. 1 ст. 70 Кк України при призначенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточного покарання.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.11.2021 року посилання при визначенні остаточного покарання на ч. 4 ст. 70 КК України та вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.07.2021 року

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя