Справа № 685/782/24
Провадження № 1-кп/685/52/24
В И Р О К

іменем України

23 липня 2024 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підсудного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Теофіполі кримінальне провадження №0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кугаївці Чемеровецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

підсудний ОСОБА_4 в період з 16 серпня 2021 по 18 листопада 2021 працював охоронцем у ТОВ «ЗОБР» разом із ОСОБА_6 . В жовтні 2021 року, більш точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 у зв`язку із відсутністю власного карткового банківського рахунку запропонував своєму знайомому ОСОБА_6 встановити на його мобільний телефон застосунок «Приват 24» для переказу його співмешканкою ОСОБА_7 грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_6 на що останній погодився. В подальшому, за вказівкою ОСОБА_4 . ОСОБА_6 за допомогою власного мобільного телефону здійснив вхід на невідоме йому «фішингове» посилання, яке на мобільному телефоні останнього не збереглось та яке йому надіслав ОСОБА_4 стосовно реєстрації у банківській системі АТ КБ «Приват Банк», після чого не ставлячи під сумнів зміст побаченого, ввів у відповідні розділи вказаного веб-сайту, який ззовні подібний до веб-сайту онлайн-банкінгу «Приват 24» номер власної банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , строк її дії та CVV-код, таким чином ОСОБА_8 отримав доступ до вказаного застосунку онлайн-банкінгу «Приват 24» та банківської картки № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 18 жовтня 2021 о 16 год 46 хв підсудний ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, маючи злочинний умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілого та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, маючи доступ до веб-сайту онлайн-банкінгу «Приват 24» банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 використовуючи при цьому власний мобільний телефон, який містить програмне забезпечення, призначене для автоматичної обробки інформації, шляхом використання персональних даних потерпілого, здобутих раніше внаслідок надіслання «фішингового» посилання, змінив фінансовий номер ОСОБА_6 на власний мобільний номер, після чого за допомогою застосунку онлайн-банкінгу «Приват 24» здійснив переказ коштів в сумі 4500 грн із банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , яка належить його співмешканці ОСОБА_7 . Цього ж дня підсудний ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Заводській в селищі Теофіполь Хмельницького району Хмельницької області використовуючи банкомат АТ КБ «Приват Банк» за допомогою без карткового способу, здійснив зняття грошових коштів в сумі 4500 грн із належного ОСОБА_7 карткового рахунку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4500 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України (в редакції чинній на день вчинення правопорушення).

05 липня 2024 року в смт Теофіполь між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за наявності письмової згоди потерпілого була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України . Сторонами визначена міра покарання за ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами у розмірі 4500 грн належних ОСОБА_6 , вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що угоду з прокурором він уклав добровільно, просив суд її затвердити, погоджується на призначення покарання визначене угодою. Йому відомі та зрозумілі характер обвинувачення, вид покарання, інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання ним угоди.

Потерпілий проти затвердження угоди не заперечив.

Прокурор просить затвердити угоду, так як вона відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови у її затвердженні немає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання, що умови угоди не суперечать вимогам КК України та КПК України, а тому вона підлягає затвердженню з призначенням підсудному узгодженого покарання.

Оцінюючи викладені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вина підсудного у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме грошовими коштами у розмірі 4500 грн належних ОСОБА_6 , вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковано за ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ст.468, 469 КПК України щодо тяжких злочинів, яким згідно з ст. 12 КК України, є злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), може бути укладена угода про визнання винуватості.

Покарання, узгоджене сторонами, визначене в межах санкції ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що його пом`якшують і обтяжують та особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Керуючись ст. 314, 373, 374,474, 475 КПК України, районний суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 липня 2024 року в смт Теофіполь між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Теофіпольського відділу Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з призначенням іспитового строку 1 рік шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підсудному та прокурору, інші учасники судового провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Головуюча