№ 1-кп/756/1577/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.05.2024 року за № 0001719, стосовно обвинуваченої:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ратне Волинської обл., громадянки України, незаміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, офіційно непрацевлаштованої, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2024 року за №0001719, стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.05.2024, приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилася за адресою: АДРЕСА_3 , де помітила автомобіль марки «Mersedes», моделі «Vito», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого в останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, а саме майна належного ОСОБА_5 , яке знаходилося в салоні вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел у вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 , будучи впевненою, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, помітила прочинене вікно правих передніх дверцят автомобіля марки «Mersedes», моделі «Vito», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, рукою відчинила з середини автомобіль та проникла до салону вказаного автомобіля, який належить ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні вище зазначеного автомобіля, взяла майно належне ОСОБА_5 , а саме: будівельний пістолет марки «HILTI DX2», червоного кольору, вартість якого становить 6 600 грн., мобільний телефон марки «Samsung», сірого кольору в прозорому чохлі, вартість якого становить 2 133 грн. 33 коп., мобільний телефон марки «MaxCom MM142», чорного кольору, вартість якого становить 418 грн. 20 коп., та документи які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 . тримаючи при собі вищевказане майно належне ОСОБА_5 , покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спричинила ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майнову шкоду на загальну суму 9151 грн. 53 коп.

1.2. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторін захисту та обвинувачення.

2.1.1. Прокурор ОСОБА_3 вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України вчинено останньою, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватою та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із застосуванням ст. 75 КК України, встановивши випробувальний термін строком на 2 (два) роки.

2.1.2. Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив призначити покарання на розсуд суду, претензій не мав, просив суворо не карати та зауважив, що майно повернуто.

2.1.3. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, не оспорювала викладені обвинувальному акту дату, місце, час та події, щиро розкаялася.

2.1.4. У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, зокрема показала, що вкрадені речі повернуто потерпілому.

3. Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, не оспорювала обставин викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, також дослідженням документів, що характеризують особу обвинувачену. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

4. Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання

4.1. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченоїОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

4.2. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченоїОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Суд, призначаючи обвинуваченійОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

5.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, його вид та наслідки. Потерпілий цивільний позов не заявив та просив суворо не карати обвинувачену, майно повернуто власнику. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не заміжня, офіційно не працевлаштована, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, повністю визнала винуватість, щиро розкаюється, характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вибачилась перед потерпілим під час судового розгляду.

Суд також бере до уваги і наведені в розділі 4 обставини, що пом`якшують покарання.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченої відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено. Отже, з огляду на викладене вище, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України суд дійшов висновку звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

6.1. У межах кримінального провадження щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

6.2. Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлено.

6.3. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/48505-Д від 23.08.2024 у розмірі 1 893 (однієї тисячі вісімсот дев`яносто три) гривні 20 (двадцять) копійок та витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/35007-ТВ від 14.06.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

6.4. Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: будівельний пістолет червоного кольору «Hilti DX 2»; чорну пластикову карту «So-car»; мобільний телефон «Samsung» сірого кольору у прозорому чохлі; мобільний телефон «Max com MM142» чорного кольору - передані потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику та дозволити використовувати на власний розсуд.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 368-370, 373, 374, 376, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк на 2 (два) роки, за умови, що вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або перебування;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Процесуальні витрати на проведення експертизи:

-№ СЕ-19/111-24/48505-Д від 23.08.2024 у розмірі 1 893 (однієї тисячі вісімсот дев`яносто три) гривні 20 (двадцять) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави;

-№ СЕ-19/111-24/35007-ТВ від 14.06.2024 у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази в кримінальному провадженні:

-будівельний пістолет червоного кольору «Hilti DX 2»; чорну пластикову карту «So-car»; мобільний телефон «Samsung» сірого кольору у прозорому чохлі; мобільний телефон «Max com MM142» чорного кольору - передані потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику дозволивши використовувати на власний розсуд.

Матеріали кримінального провадження № 0001719 залишити при матеріалах справи № 756/11598/24, провадження № 1-кп/756/1577/24.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті 29 жовтня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1