Справа № 188/849/24
Провадження № 1-кп/188/217/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 01.08.2024, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 по всій території України Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан. Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 його продовжено на 90 діб до 13 травня 2024 року.

15.02.2024 (точний час не встановлено) ОСОБА_3 перебував в будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у цей час та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: грошових коштів, які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_3 15.02.2024 (точний час не встановлено), реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , викрав із дерев`яної тумбочки грошові кошти в розмірі 30 000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Потім ОСОБА_3 разом з викраденими грошовими коштами покинув місце події, обернувши їх у свою власність, та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і показав, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті, вчинив крадіжку гаманця з грошима, що належать його сестрі. Викрадені гроші він витратив, але зараз працевлаштовується і відшкодує завдану шкоду, частково уже повернув із випадкових заробітків.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що у неї з будинку пропав гаманець з грошима в розмірі 30 000 грн, чужих осіб у будинку не було, тому вона спочатку спитала у обвинуваченого, який є її братом, але він заперечив свою причетність до цього, тому вона звернулася до поліції, після чого він зізнався у крадіжці. Третину викраденого він уже повернув і обіцяв повернути всі кошти, тому претензій до обвинуваченого вона не має, просить застосувати мінімальну міру покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме дати, часу, мотиву, способу вчинення кримінального правопорушення, його предмету і наслідків, особи, яка його вчинила. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі аналізу досліджених належних та допустимих доказів у їх сукупності суд вважає вину обвинуваченого поза розумним сумнівом доказаною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а його таким, що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 66 КК УКраїни, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не вбачається.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити від покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому немає.

Завдана злочином майнова шкода потерпілій не відшкодована.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ - гаманець синього кольору, який згідно з розпискою зберігається у потерпілої ОСОБА_5 , слід залишити їй як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 392, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ - гаманець синього кольору залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1