Справа № 444/2342/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/718/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційні скарги прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 14 червня 2024 року, -

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_7

встановила:

ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 14 червня 2024 року задоволено клопотання фахівця (з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації) Львівського РВ №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_10 , яке погоджено т.в.о. начальника Львівського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області Христиною Турчин.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30 вересня 2022 року вироком Пустомитівського районного суду Львівської області за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, призначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 30.09.2022 року.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого ОСОБА_7 .

Мотивуючи своє рішення суд у рішенні, зазначив, що систематичне вчинення правопорушень ОСОБА_7 свідчать, що засуджений не став на шлях виправлення, оскільки він був засуджений за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено кримінальну відповідальність ч. 1 ст. 307 КК України, після ухвалення вироку та призначення судом іспитового строку вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовою від проходження медичного огляду, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності. Будучи обізнаним про недопустимість вчинення адміністративних правопорушень засуджений продовжив безвідповідально ставиться до іспитового строку і надалі вчиняв адміністративні правопорушення. Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд надав йому можливість виправитись протягом двох років, довівши сумлінною поведінкою та виконанням покладених судом обов`язків, що він став на шлях виправлення і немає необхідності для його направлення для відбуття призначеного судом покарання. Однак, під час розгляду даного клопотання, судом встановлено, що поведінка засудженого ОСОБА_7 не свідчить про його бажання виправитись та не підтверджує усвідомлення ним тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

На дану ухвалу прокурор Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені подання фахівця Львівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_10 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

В обґрунтування вказує, що 28 березня 2024 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до ст. 166 КВК України, відповідно до якої у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Прокурор наголошує, що для наявності підстав для скасування звільнення засуджений повинен вчинити систематичні правопорушення, в кількості трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають саме на громадський порядок.

Зазначає, що як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 вчинив тільки 1 адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, а саме 13.01.2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

На думку прокурора, на час винесення Жовківським районним судом ухвали від 14.06.2024 були відсутні підстави для задоволення подання Львівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Пустомитівського районного суду від 30 вересня 2022 року за ч.1 ст.307 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На дану ухвалу засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просить оскаржувану ухвалу скасувати, направити справу по розгляду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання для повторного розгляду в суд першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_7 , всупереч встановленому в ухвалі суду першої інстанції жодних документів в органі пробації не підписував та у жодних розписках про роз`яснення йому обов`язків, які були на нього покладені при випробувальному терміні не розписувався.

Наголошує, що йому не було роз`яснено його право на захист і він, відповідно, не скористався таким, що потягло за собою неправильну позицію при вирішенні клопотання в суді першої інстанції.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 є особою ромської національності, він не вміє ні читати, ні писати, а тому усі складені документи, нібито від його імені, які є в особовій справі написані не ним і з ним не погоджувались.

Вказує, що єдиний обов`язок, який йому був оголошений і органах пробації і який він зрозумів належним чином, це обов`язок ходити на відмітки кожного місяця до органу пробації. Вказаний обов`язок ним виконувався.

Як вбачається з матеріалів справи № 444/2342/24 по розгляду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання захисника в засудженого ОСОБА_7 не було, відтак вважає, що в даній справі є грубе порушення права засудженого на захист, яке потягло за собою невірно обрану позицію при розгляді справи в суді першої інстанції.

Заслухавши виступ прокурора та захисника, які апеляційну скаргу прокурора підтримали повністю, а засудженого частково, думку засудженого, який апеляційні скарги підтримав, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Так, ст. 539 КПК України передбачено порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. За клопотанням засудженого, стосовно якого вирішується питання про примусове годування, або його захисника суд уповноважений викликати іншого лікаря для встановлення стану здоров`я засудженого та існування очевидної загрози його життю, спричиненої відмовою від прийняття їжі, та забезпечити лікарю можливість ознайомитися з матеріалами, якими обґрунтовується необхідність примусового годування. У такому разі суд відкладає розгляд клопотання на строк, необхідний для явки лікаря, але не більше ніж на 24 години.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Отже, для наявності підстав для скасування звільнення засуджений повинен вчинити систематичні правопорушення, в кількості трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають саме на громадський порядок.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 вчинив одне адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, а саме 13.01.2024 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, на час винесення Жовківським районним судом ухвали від 14.06.2024 були відсутні підстави для задоволення подання Львівського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Пустомитівського районного суду від 30 вересня 2022 року за ч.1 ст.307 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Таким чином, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Доводи викладені засудженим в апеляційній скарзі щодо необхідності призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки було порушено його право на захист, до задоволення не підлягають, такі не містять правових підстав для призначення нового розгляду, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги, та надання можливості подачі пояснень, клопотань та доповнень, засудженим залучено захисника.

Згідно з п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, клопотання про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу прокурора Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_6 задоволити, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задоволити частково.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 14 червня 2024 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 скасувати.

Клопотання фахівця (з питань соціальної роботи із суб`єктами пробації) Львівського РВ №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_10 , яке погоджено т.в.о. начальника Львівського районного відділу №1 філії Державної установи "Центр пробації" у Львівській області ОСОБА_11 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4