УХВАЛА

18.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка заявила відвід захисника: адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого від участі у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про відвід слідчого у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024т року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу по розгляду відводу визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що 10.10.2024 року близько 17:50 год. ОСОБА_4 отримано повістки про його виклик слідчим відповідно до вимог ст.ст. 133. 135 КПК України всі від однієї дати, від 07.10.2024 року на 12 робочих днів підряд, зокрема на: 10.10.2024 року о 09:30 год., 11.10.2024 року о 09:30 год., 14.10.2024 року о 09:30 год., 15.10.2024 року о 09:30 год., 16.10.2024 року о 09:30 год., 17.10.2024 року о 09:30 год., 18.10.2024 року о 09:30 год., 21.10.2024 року о 09:30 год., 22.10.2024 року о 09:30 год., 23.10.2024 року о 09:30 год., 24.10.2024 року о 09:30 год., 25.10.2024 року о 09:30 год. Всі 12 повісток виписані у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року, досудове розслідування у якому вже завершено, та без вказівки, на яку саме слідчу або процесуальну дію необхідно з`явитися підозрюваному ОСОБА_4 . Метою виклику слідчим вказано контроль за виконанням покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 25.09.2024 року.

Заявник вказує, що Одеським апеляційним судом не покладався на слідчого контроль за виконанням ухвали, та на її думку, слідчий ОСОБА_6 без жодної правової підстави викликав на дванадцять робочих днів підряд ОСОБА_4 , чим грубо порушив його конституційні права та застосував до нього неналежну правову процедуру. Думка про упереджену поведінку слідчого та незаконна вимога слідчого ОСОБА_6 про з`явлення ОСОБА_4 щодня зранку на 09:30 до СУ ГУНП в Одеській області, його зухвала поведінка, приводить до погіршення стану здоров`я підозрюваного і негативно впливає на лікування та процес одужання.

Заявник вважає, що в діях слідчого ОСОБА_6 наявні порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим виникають обґрунтовані сумніви в його упередженості.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід підтримала та просила задовольнити.

Слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у судовому засіданні надав письмові заперечення на заяву про відвід слідчого, в яких зазначив, що органом досудового розслідування не обмежується право сторони захисту на ознайомлення та не здійснюється будь-яких протиправних дій, направлених на позбавлення чи порушення цього права, з наданням можливості прибувати в будь-який зручний час в період часу з 26.09.2024 по теперішній час. Слідчий вважає, що ним здійснюється всебічне, повне та неупереджене досудове розслідування без будь-яких порушень норм чинного законодавства та без обмежень прав і законних інтересів підозрюваного ОСОБА_7 , в межах покладених на нього обов`язків ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.09.2024.

Заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 2 ст. 80 КПК України за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні було оглянуто матеріали кримінального провадження № 0001027 від 22.08.2024 року та встановлено, що старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001027 від 22.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 28.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

25.09.2024 року процесуальним керівником - прокурором у провадженні ОСОБА_8 надано доручення на відкриття матеріалів досудового розслідування.

07.10.2024 року було здійснено виклики підозрюваного ОСОБА_4 до органу досудового розслідування

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 1 ст.77 КПК України визначено одну з підстав для відводу, слідчого, зокрема, існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Взагалі пункт 3 частини першої статті 77 КПК України сформульовано достатньо абстрактно, оскільки прямо передбачити всі випадки, які можуть позбавити посадову особу об`єктивності, неможливо. Такий загальний характер цієї підстави для відводу дозволяє використовувати його за наявності будь-яких обставин, які можуть свідчити, що слідчий, дізнавач чи прокурор якимось чином заінтересовані у певному результаті розслідування і не зможуть його здійснювати об`єктивно.

Кожний конкретний випадок індивідуальний, всі кримінальні провадження мають різні обставини, тому і рішення про заявлення відводу слідчому судді, судді, прокурору, дізнавачу, експерту та іншим учасникам процесу підозрюваний (обвинувачений) приймає (разом зі своїм захисником або самостійно) за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи всі ризики та реальну користь від такого клопотання.

Слідчим суддею приймається до уваги суб`єктивна оцінка, надана заявником діям/бездіяльності слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , між тим сумарність встановлених обставин при виконанні слідчим покладених на нього обов`язків та реалізації процесуальних прав на думку суду недостатньо для безспірного висновку, що слідчий ОСОБА_6 був якимось чином заінтересований у певному результаті розслідування і не може здійснювати його об`єктивно. Висловленої заявником підозри і незгоди з процесуальними діями слідчого недостатньо для відводу останнього від участі у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення справи або об`єктивну неможливість його участі в провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Як зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Заявлений слідчому СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 відвід фактично зводиться до незгоди сторони кримінального провадження з процесуальними діями (бездіяльністю) слідчого в рамках відповідного кримінального провадження, що не може бути підставою для відводу слідчого від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, а доводи заявника та його захисника зводяться до незгоди з ефективністю досудового розслідування в кримінальному провадженні.

В той же час неефективність здійснення досудового розслідування може бути підставою для відсторонення слідчого у встановленому законом порядку.

У зв`язку з чим, слідчий суддя доходить висновку, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1