ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2431/24 Справа № 933/117/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Донецької прокуратури ОСОБА_8 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 09.05.2024 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 09.05.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усурійськ, Приморського краю, рф, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин. Відповідно до ст. 91-1 КК України застосовано до ОСОБА_7 обмежувальний захід строком 3 місяці, відповідно до якого заборонити засудженому перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які постраждали від домашнього насильства.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 22:00 годин, знаходився у кухні будинку АДРЕСА_2 разом із своєю неповнолітньою племінницею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому між вказаними особами сталась словесна сварка, у ході якої ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше одного удару долонею правої руки та не менше одного удару кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_9 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс один удар лівою ногою по правій нозі ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

У результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 завдано тілесні ушкодження у вигляді синця в області носу з переходом на нижні повіки обох очей, ссадна червоної кайми нижньої губи, синця з двома саднами правої гомілки, синця з садном лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 13.02.2024 року близько 22:20 годин, ОСОБА_7 знаходився у кухні будинку АДРЕСА_2 разом із своєю неповнолітньою племінницею ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому між вказаними особами сталася словесна сварка, у ході якої ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, наніс не менше одного удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 , спричинивши їй тілесні ушкодження.

У результаті злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 завдано тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погодившись з вказаним вироком прокурором була подана апеляційна скарга, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочину, не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, місця, часу, способу його вчинення та інших обставин, вважає вирок незаконним таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню. Вказує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набув чинності 01.07.2020, в Україні запроваджено інститут кримінальних проступків та внесено ряд змін, у тому числі до Кримінального Кодексу України. Так, відповідно до вказаних змін склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків, оскільки санкція вказаної статті передбачає покарання, як зазначено у ч. 2 ст. 12 КК України, не пов`язане з позбавленням волі. Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України в Інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів. Вважає, що судом неправильно витлумачено положення ст. 91-1 КК України, що суперечить їх точному змісту та до особи не обґрунтовано застосовано обмежувальні заходи, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і потягло за собою застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню. Просить вирок стосовно ОСОБА_7 , змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з описової частини вироку посилання на ст. 91-1 КК України та з резолютивної частини вироку відомості щодо застосування обмежувального заходу строком на 3 (три) місяці, відповідно до якого засудженому заборонено перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які постраждали від домашнього насильства. В іншій частині вирок залишити без змін.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_7 в інкримінованому йому правопорушенні та юридична кваліфікація його дій не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, через застосування закону, який не підлягає застосуванню, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набув чинності 01.07.2020, в Україні запроваджено інститут кримінальних проступків та внесено ряд змін, у тому числі до Кримінального Кодексу України. Так, відповідно до вказаних змін склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків, оскільки санкція вказаної статті передбачає покарання, як зазначено у ч. 2 ст. 12 КК України, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Як вірно вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі судом неправильно витлумачено положення ст. 91-1 КК України, що суперечить їх точному змісту та до особи не обґрунтовано застосовано обмежувальні заходи, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 413 КПК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і потягло за собою застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував положення ст. 91-1 КК України, при вчиненні ОСОБА_7 кримінального проступку, згідно з ст.ст.408, 413 КПК України є підставою для зміни вироку шляхом виключення з його описової частини посилання на ст. 91-1 КК України та з резолютивної частини вироку відомості щодо застосування обмежувального заходу строком на 3 (три) місяці, відповідно до якого засудженому заборонено перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які постраждали від домашнього насильства і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 408, 409, 413 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 09.05.2024 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 14.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 , за ч.1 ст.125 КК України змінити.

Виключити з описової частини вироку посилання на ст. 91-1 КК України та з резолютивної частини вироку відомості щодо застосування обмежувального заходу строком на 3 (три) місяці, відповідно до якого засудженому заборонено перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які постраждали від домашнього насильства.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді