24.09.2024
Справа № 642/5892/24
Провадження № 1-кс/642/3396/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001011 від 22.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001011 від 22.02.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_5 , призначений відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 167 від 09.06.2023 на посаду механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, з метою ухилитись від військової служби, діючи в умовах воєнного стану 21.10.2023, самовільно залишив місце несення служби, а саме - місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_5 в період з 21.10.2023 з метою ухилитись від військової служби, незаконно постійно перебуває поза межами території тимчасової та постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 та проводить час на власний розсуд, не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби без поважних причин, чим вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України.

18.09.2024 із дотриманням норм ст.ст. 40, 135, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Копію письмового повідомлення про підозру направлено за останнім місцем служби ОСОБА_5 , його місцем реєстрації та до військової частини за місцем проходження військової служби.

Згідно з відповіддю на доручення про проведення слідчих дій встановлено, що встановити фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 не вдалось, останній переховується від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість повідомленої підозри повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема, матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби, показами свідків з приводу дезертирства військовослужбовця, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Слідчий вважає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий вказує у клопотанні, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , для чого необхідно забезпечити явку підозрюваного до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 ухиляється від явки до слідчого, не має офіційного місця роботи, а тому не має стійких соціальних зв?язків, і відтак існують умови, за яких може переховуватися від органу досудового розслідування та суду і в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного (обвинуваченого) у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

Окрім того, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, адже підозрюваний може вплинути на свідків, які разом проходили військову службу, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій.

Також наявний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, пов?язаний тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для ного, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з мстою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, переховується від органу досудового розслідування, тому з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виникла необхідність у наданні дозволу на затримання останнього.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та прохав його задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 188 КПК України вказане клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

19.09.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 187 КПК України слідчий суддя приймає рішення в порядку, передбаченому ч.ч. 2, 3 ст. 189 КПК України тобто негайно в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Згідно з ч. 4 ст. 189 КПК України під час розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, прокурор повинен довести, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав на тримання під вартою підозрюваного, а також є підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені в ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 188 КПК України прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 ч. 4 ст. 189 Кодексу обставини.

Відповідно до ст. 189 КПК України суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Обґрунтованість підозри у скоєні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наданими копіями матеріалів кримінального провадження.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України підтверджується тим, що фактичне місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено, на виклики слідчого не з`являється, підозрюваного оголошено у розшук, що свідчить про реальну можливість останнім ухилитись від слідства та суду.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 в рамках вказаного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_5 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, слідчий суддя вважає доцільним встановити строк дії ухвали на шість місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали 6 (шість) місяців з дати її постановлення.

Ухвала втрачає силу з моменту приводу підозрюваного до слідчого судді або через шість місяців із дати її постановлення, або в разі її відкликання прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_6