провадження № 3-зв/824/127/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_4.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді ОСОБА_4. розглянувши заяву судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою : АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 50 (п`ятдесяти) годин громадських робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2024 року для розгляду апеляційної скарги у справі визначено головуючого суддю - ОСОБА_2 .

Суддя ОСОБА_5 заявила самовідвід від участі у розгляді цієї справи, вважає за доцільне винести на вирішення питання щодо можливості неупередженого розгляду нею цієї справи з точки зору стороннього спостерігача. При цьому зазначає, що ухвалою Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 вересня 2024 року відкрито дисциплінарне провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії суддів Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: ОСОБА_6., ОСОБА_5. та ОСОБА_7. під час апеляційного перегляду ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2022 року про повернення обвинувального акту прокурору у судовій справі № 755/6212/2022.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08 червня 2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід (самовідвід), значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

А відтак, обґрунтування припускає можливість того, що суддя може бути цілком об`єктивним у ситуації, яка, тим не менше, викликає обґрунтовану підозру в упередженості, що вимагає відводу (самовідводу) судді.

Враховуючи викладене, з метою недопущення порушення прав особи та ухвалення об`єктивного рішення, заява судді ОСОБА_5 про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 27 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення № 753/16281/24 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4.