Справа № 405/6664/24
1-в/405/403/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» про приведення вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024,

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда від начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» надійшло подання про приведення вироків стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В обґрунтування подання зазначено, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021, згідно якого він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому, остаточне покарання за даним вироком у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці ОСОБА_5 призначено з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, та остаточне покарання призначено згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2020 Звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 скасовано та останнього направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020. Зазначеною ухвалою постановлено строк відбування ОСОБА_5 покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 відраховувати з моменту приведення даної ухвали до виконання.

При цьому, вартість викраденого ОСОБА_5 майна як за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020, так і за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 не перевищує розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення ним крадіжок. Тому, просить вирішити питання про приведення вироків Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021та Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 у відношенні ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та додані до нього матеріали, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту, та остаточне покарання призначено згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Зазначений вирок набрав законної сили 30.05.2020.

При цьому, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2020 звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 скасовано та останнього направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020. Зазначеною ухвалою постановлено строк відбування ОСОБА_5 покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 відраховувати з моменту приведення даної ухвали до виконання.

Вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. При цьому, остаточне покарання за даним вироком ОСОБА_5 призначено з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.20200 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, зазначений вирок набрав законної сили 03.02.2021.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)».

Початок строку покарання 16.09.2020, кінець строку покарання 16.11.2024.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вказане кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Отже, Законом № 3886-ІХ фактично були внесені зміни і до законодавства України про кримінальну відповідальність, зокрема в частині визначення розміру викраденого майна, за наявності якого (розміру) настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 вартість викраденого 11.12.2019 ОСОБА_5 майна становила 1835,82 гривень.

Згідно вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 вартість викраденого 16.09.2020 ОСОБА_5 майна становила 1260 гривень.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 960,50 гривень.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 гривень.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, за вироком від 29.04.2020 становив 1921 гривень (960,50х2=1921), та за вироком від 03.02.2021 становив 2270 гривень (1135х2=2270).

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2019 році становив 1921 гривень, а у 2021 році 2270 гривень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна: за епізодом від 11.12.2019 (за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020, який набрав законної сили) становила 1835,82 гривень, а за епізодом від 16.09.2020 (за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021, який набрав законної сили) становила 1260 гривень, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, судом встановлено наявність підстав для приведення у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 у відношенні ОСОБА_5 , за яким останньому призначено остаточне покарання відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

При цьому, засуджений ОСОБА_5 , який вчинив діяння, караність якого усунена Законом № 3886-ІХ, відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного йому судом остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

Крім того, відповідно до положень пп. а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту, та з урахуванням початку строку відбуття ОСОБА_5 призначеного йому остаточного покарання з 16.09.2020 (яке включає в себе призначене покарання за ст. 395 КК України у виді арешту), останній вважається таким, що відбув повністю призначене йому за вироком Ленінського районного суду м. Запооіжжя від 29.04.2020 за ст. 395 КК України покарання у виді арешту строком на 6 місяців.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 3, 5, 72, 74 КК України, суд -

постановив:

подання начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» про приведення вироків Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 та Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 задовольнити.

Звільнити негайно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного йому вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточного покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць у зв`язку з усуненням Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 караності вчинених ним діянь.

Засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що повністю відбув призначене йому за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2020 за ст. 395 КК України покарання у виді арешту строком 6 місяців.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» для виконання в частині звільнення засудженого ОСОБА_5 та вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6