УХВАЛА

23.10.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка заявила відвід захисника: адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду у місті Одеса у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід процесуального керівника у кримінальному провадженні (прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси) ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою про відвід процесуального керівника у кримінальному провадженні (прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси) ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу до розгляду відводу визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що 25.09.2024 підозрюваному ОСОБА_4 та його двом захисникам (з трьох) повідомлено про завершення досудового розслідування та станом на теперішній час останніми здійснюється ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

10.10.2024 року близько 17:50 год. ОСОБА_4 отримано повістки про його виклик слідчим відповідно до вимог ст.ст. 133. 135 КПК України всі від однієї дати, від 07.10.2024 року на 12 робочих днів підряд, зокрема на: 10.10.2024 року о 09:30 год., 11.10.2024 року о 09:30 год., 14.10.2024 року о 09:30 год., 15.10.2024 року о 09:30 год., 16.10.2024 року о 09:30 год., 17.10.2024 року о 09:30 год., 18.10.2024 року о 09:30 год., 21.10.2024 року о 09:30 год., 22.10.2024 року о 09:30 год., 23.10.2024 року о 09:30 год., 24.10.2024 року о 09:30 год., 25.10.2024 року о 09:30 год. Всі 12 повісток виписані у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року, досудове розслідування у якому вже завершено, та без вказівки, на яку саме слідчу або процесуальну дію необхідно з`явитися підозрюваному ОСОБА_4 . Метою виклику слідчим вказано контроль за виконанням покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 25.09.2024 року. Заявник вказує, що Одеським апеляційним судом не покладався на слідчого контроль за виконанням ухвали.

Також, на адресу прокурора, адвокатом подані клопотання про надання інформації та вказівок слідчому від 11.10.2024, а також про вжиття заходів щодо усунення порушень та перешкод з боку слідчого від 12.10.2024, які скеровано на електрону пошту Одеської обласної прокуратури « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Проте вказані клопотання адвоката залишились без розгляду.

З 11.10.2024 ОСОБА_4 перебуває на лікуванні по теперішній час.

Також заявник вказує, що не зважаючи на відповідні звернення до прокурора останній не вжив заходів на усунення протиправної поведінки слідчого, також вказує що ініціатором вказаних повісток є саме прокурор ОСОБА_6 .

Крім того, в ході розгляду слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси клопотання сторони обвинувачення про встановлення строку стороні захисту для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та з`ясування причини неявки ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_6 навмисно замовчав відомі йому обставини щодо перебування ОСОБА_4 на лікуванні. Далі, прокурор ОСОБА_6 достеменно знаючи, що захист підозрюваного ОСОБА_4 здійснюється також адвокатом ОСОБА_7 , оскільки остання приймала участь у розгляді слідчим суддею 30.08.2024 клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно, вилученого у даному провадженні, не повідомив останню про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Також заявник зазначає, що є ще одна обставина, яка вказує на особисту зацікавленість прокурора ОСОБА_6 , а саме - до останнього на адресу електронної пошти обласної прокуратури 16.10.2024 скеровано ряд клопотань, які також залишились без розгляду та ігноруються прокурором.

На підставі викладеного заявник зробила висновок, що всі вищезазначені дії в своїй сукупності є беззаперечними доказами, у неупередженості процесуального керівника прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 .

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву про відвід підтримала з наведених в заяві підстав. Додатково адвокатом ОСОБА_3 зазначено, що відповіді на клопотання від 16.10.2024 року остання отримала. Крім того, вказала, що до вирішення питання слідчим суддею щодо відводу прокурора, останній 21.10.2024 вручив клопотання стороні захисту про продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 в судовому засіданні не погодився із заявою та зазначив, що входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, як старший групи прокурорів, всі клопотання та звернення, які надходили до сторони обвинувачення розглядав у строк, передбачений вимогами КПК України, також пояснив, що клопотання від 11.10.2024 та 12.10.2024 до органів прокуратури не надходили, у зв`язку з чим відповіді на них не могли надаватися. Також зазначив що у разі не згоди з прийнятим рішенням прокурора, слідчого сторона захисту вправі звернутися до слідчого судді у порядку ст. 303 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відводу, виходячи з наступного.

В силу вимог статті 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

В судовому засіданні було оглянуто матеріали кримінального провадження № 0001027 від 22.08.2024 року та встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області за процесуального керівництва прокурорів обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку з тим, що зібрані під час досудового розслідування докази у кримінальному провадженні є достатніми для складання обвинувального акту, прокурором 25.09.2024 доручено слідчому у кримінальному провадженні виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України.

На виконання доручення прокурора, слідчим 25.09.2024 повідомлено підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_3 , а також 26.09.2024 захисника ОСОБА_5 , про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та про відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення сторонами.

В подальшому, адвокатом ОСОБА_7 , 16.10.2024 на адресу Одеської обласної прокуратури скеровано клопотання про надання доступу до матеріалів кримінального провадження № 0001027 від 22.08.2024 в порядку статей 220, 290 КПК України, до якого додано повноваження визначені ст. 50 КПК України.

На виконання вимог ст. 290 КПК України прокурором 18.10.2024 надано слідчому доручення на відкриття адвокату матеріалів досудового розслідування та виконання вимог статті 290 КПК України та вищезазначене клопотання скеровано до слідчого у кримінальному провадженні.

Станом на теперішній час матеріали кримінального провадження відкриті стороні захисту для виконання вимог ст. 290 КПК України.

Крім того, встановлено, що не погоджуючись з діями прокурора щодо не розгляду клопотання від 11.10.2024 адвокат ОСОБА_3 звернулася з відповідною скаргою в порядку статті 303 КПК України до слідчого судді, яку залишено без задоволення.

В ході розгляду вищезазначеної скарги, слідчим суддею отримано відповідь начальника відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , в якій повідомляється, що відповідно до інформації отриманої від відділу документального забезпечення обласної прокуратури вищенаведене клопотання адвоката на електронну адресу Одеської обласної прокуратури не надходило та до інформаційної системи СЕД органів прокуратури не реєструвалось, що унеможливлює прокурором їх розгляд.

Водночас факт звернення до Одеської обласної прокуратури адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 та надання документів, передбачених ч. 1 ст. 50 КПК України лише 16.10.2024 ніким не оспорюється.

Також, встановлено, що заявники не погоджуються з прийнятими процесуальними рішеннями прокурора, вчиненими в межах кримінального провадження.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні визначений статтею 303 КПК України, а саме: бездіяльність щодо розгляду поданого клопотання можуть бути оскаржені слідчому судді за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що такі твердження щодо особистої упередженості або зацікавленості прокурора є припущеннями, особистими переконаннями заявників.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Окрім цього, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року, у справі № 5 - 15п12).

Такі висновки Європейського суду з прав людини дають слідчому судді критерії щодо визначення наявності або відсутності безсторонності прокурора, зокрема, що важливою є не особиста оцінка та сприйняття поведінки прокурора заявником, а коли такі об`єктивні побоювання щодо його безсторонності існують з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій).

Таким чином, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши доводи ОСОБА_4 та його захисників, слідчий суддя доходить висновку, що об`єктивних даних, які б давали підстави сумніватися в неупередженості прокурора Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 відсутні, а тому подана заява про його відвід задоволенню не підлягає.

При цьому, наголошується, що стаття 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів передбачає, що прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Відповідно до Керівних принців ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють суб`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні (ст. 36 КПК України), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 про відвід процесуального керівника у кримінальному провадженні (прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси) ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0001027 від 22.08.2024 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1