Кримінальне провадження № 703/2991/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаський район Черкаської області кримінальне провадження №0000227 від 06 березня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Яблунівка Смілянського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи з 15 квітня 2023 року по теперішній час на превентивних обліках Національної поліції (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією «Кривдник», неодноразово протягом 2023 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , безпричинно, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживав та перебував у сімейних відносинах. Тобто ОСОБА_4 неодноразово, без будь-якого приводу, вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 дії, виражені у формі фізичного та психологічного насильства, які виражалися у вчиненні сварок, даванні стусанів, висловлюванні нецензурною лайкою, погрозами здійснення фізичної розправи. Тим самим він спричинив ОСОБА_5 розлади адаптації у вигляді депресивної реакції, яка включає пригнічений депресивний настрій, тривогу, страхи, порушення сну, підвищену втомлюваність, головні болі. Дана ситуація визначається ситуаційними психотравмуючими переживаннями, пов`язаними з домашнім насильством, з проявами пригніченості, тривоги, емоційної лабільності, дратівливості, що має психотравмуючий характер та завдала психологічних страждань (на моральному рівні), викликаючи зміни в структурі особистості в її емоційній сфері та істотно порушувала якість життя.

Зокрема, 11 квітня 2023 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, наніс один удар кулаком співмешканці ОСОБА_5 , що не заподіяло тілесних ушкоджень, внаслідок чого 14 квітня 2023 року відносно нього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 квітня 2023 року у справі №703/1741/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень 00 копійок.

Окрім того, 25 жовтня 2023 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою вдарив рукою в груди, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2023 року у справі №703/5264/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Окрім того, 02 грудня 2023 року близько 16 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лай кою та вчиняв з нею сварку, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, у зв`язку з чим 03 грудня 2023 року працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 січня 2024 року у справі №703/6010/23 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Однак, ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, належних висновків для себе не зробив та знову, в лютому 2024 року, точного дня досудовим слідством не встановлено, близько 20 години 00 хвилини, перебуваючи по АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_5 , під час якої штовхнув її руками в область грудної клітини, не заподіявши тілесних ушкоджень, зваливши з ніг на поверхню дивана, під час чого ображав її нецензурною лайкою, викликавши у останньої побоювання за своє фізичне здоров`я, що призвело до психологічних страждань, які виявилися у формі негативних переживань та емоцій.

Крім того, ОСОБА_4 03 березня 2024 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилося у висловлюванні нецензурних словесних образ, викликавши в останньої пригнічений тривожний стан, емоційну невпевненість, що завдало шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №232 від 26 квітня 2024 року, зазнання домашнього насильства для ОСОБА_5 з боку її співмешканця ОСОБА_4 мало істотно психотравмувальний характер та завдало їй психологічних страждань (на моральному рівні), викликавши зміни в структурі особистості, в її емоційній сфері (наростання емоційної лабільності, емоційної напруги, тривоги та страху) та істотно порушувало якість життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ст.126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що не заперечує жодних обставин, викладених в обвинувальному акті, оскільки вони повністю відповідають дійсності. Вказав, що дійсно проживає тривалий час з потерпілою ОСОБА_5 однією сім`єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. У 2023 році та 2024 року внаслідок вживання алкогольних напоїв періодично між ним та потерпілою виникали конфліктні ситуації, під час яких він застосовував щодо неї фізичну силу, а також ображав її нецензурною лайкою та висловлював погрози фізичною розправою, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Запевнив, що у подальшому не допустить подібної поведінки. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні надала показання, що вона та обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час проживають спільно однією сім`єю. У період часу 2023 та 2024 років обвинувачений ОСОБА_4 , внаслідок вживання алкогольних напоїв, вчиняв відносно неї домашнє насильство, а саме висловлювався у її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та застосовував фізичне насильство, внаслідок чого її психічний стан погіршувався. На даний час обвинувачений змінив своє відношення до неї та подібних дій відносно неї не вчиняє.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за клопотанням учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд при призначенні покарання приймає до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин; обставини вчинення кримінального правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків; відсутність у потерпілої до обвинуваченого будь-яких претензій, у тому числі матеріального та морального характеру; відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; особу обвинуваченого, який хоча раніше і притягувався до кримінальної відповідальності, однак, у відповідності до вимог ст.89 КК України, є таким, що не має судимості, посередньо характеризується за місцем проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення та запевнив, що у подальшому не допустить подібної поведінки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 3 постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Згідно з усталеною правозастосовною позицією Верховного Суду, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

При цьому, щире каяття обвинуваченого має підтверджуватися матеріалами кримінального провадження.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2021 року у справі №199/6365/19.

Однак, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 хоча і визнав усі обставин кримінального правопорушення, однак жодних дій, напавлених на усунення заподіяної потерпілій шкоди, не вчинив, вибачення у потерпілої не просив, незважаючи на те, що потерпіла не має до нього претензій, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на своє щире розкаяння у вчиненому, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття

За вказаних обставин, суд не знаходить підстав для визнання доводів ОСОБА_4 щодо його розкаяння у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та обіцянки, що він більше не вчинить правопорушень, пом`якшуючою обставиною, передбаченою ст.66 КК України.

Таким чином, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст.667 КК України, судом не встановлено.

Як обставину, що обтяжує покарання, відповідно до положень ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України.

З врахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_4 основне покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із цим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не застосовувався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ст.126-1 КК України, ст.369-371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав не пов`язаних із запереченням обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо він не буде скасований.

Головуючий: ОСОБА_1