Справа № 128/3597/24
УХВАЛА

Іменем України

06 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання подання начальника державної установи Стрижавська виправна колонія №81 ОСОБА_4 про приведення вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи Стрижавська виправна колонія №81 ОСОБА_4 про приведення вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року, та просив суд направити копію ухвали органу пробації для подання до відповідного суду клопотання про прийняття рішення щодо закінчення іспитового строку стосовно ОСОБА_5 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2021 року.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 03 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2021 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді 03 років 01 місяця позбавлення волі .

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме крадіжку 03 грудня 2021 року - на суму 931,37 грн., що не перевищує розмір прожиткового мінімуму станом на 2021 рік 2270 грн.

Відповідно до вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , яким ОСОБА_5 засуджено до 03 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 01 рік, вчинив кримінальне правопорушення: крадіжку 11 лютого 2021 року на суму 5043 грн., 12 лютого 2021 року - 798 грн.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Вказаним Законом внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_5 у 2021 році. Отже, якщо станом на 2021 рік вартість викраденого майна не перевищує 2270 грн., таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та підлягає кваліфікації за нормами КУпАП, що призведе до його декриміналізації.

Якщо сума викраденого майна станом на дату вчинення криманального праворушення не первищує прожитковий мінімум, то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та підлягає кваліфікації за нормами КУпАП, що призводить до їх декриміналізації.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначенийчастиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

З врахуванням вищезазначеного, засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання призначеного за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

При цьому відсутні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, де розмір викраденого майна становить 5043 грн., а отже суд вважає неможливим застосування положень Закону№ 3886-IX від 18.07.2024 до покарання за цим вироком.

Оскільки призначення остаточного покарання ОСОБА_5 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 3 травня 2022 року за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК України (а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 5 жовтня 2021 року) було обумовлено тим, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, було вчинено 3 грудня 2021 року під час іспитового строку, визначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 5 жовтня 2021 року, однак ОСОБА_5 звільняється від призначеного йому покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК Україниу зв`язку з усуненням караності діяння суд приходить до переконання, що вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 5 жовтня 2021 року слід виконувати самостійно.

З врахуванням вищезазначеного, подання ДП "Стрижавська виправна колонія № 81" підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 травня 2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 03 років 01 місяця позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 5 жовтня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на три роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік виконувати самостійно.

Копію ухвали суду направити відповідному органу з питань пробації до відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1