Справа № 727/2108/24
Провадження № 1-кп/727/225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Чернівці, кримінальне провадження №0004942 від 29.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2024 року до Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшло кримінальне провадження № 0004942 від 29.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27.02.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; не залишати цілодобово місце фактичного проживання: квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Строк дії вищезазначеної ухвали визначено по 11 год. 00 хв. 22 квітня 2024 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 червня 2024 року, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 ухилявся від суду, останнього було оголошено в розшук, а судове провадження в зв`язку із цим зупинено.

24 липня 2024 року до суду надійшов лист від ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, з якого вбачається, що 23.07.2024 року працівниками ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області затримано ОСОБА_6 та доставлено в приміщення ІТТ ГУНП в Чернівецькій області.

Ухвалою від 24.07.2024 року судове провадження відновлено.

У підготовчому судовому засіданні 24 липня 2024 року прокурор заявив клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти вищевказаного клопотання прокурора заперечували, посилаючись на те, що обвинувачений від суду не ухилявся, а перебуває на військовій службі у ЗСУ, та наполягали на обранні йому більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України), за скоєння яких передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі, є раніше судимим, не виконував обов`язки, покладені на нього ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 27.02.2024 року, не має соціально стримуючих факторів, а саме: міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, перебував у розшуку з метою встановлення фактичного його місцезнаходження, затримання та доставки до суду для вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, суд вважає, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховатися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні. Наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей з його слів не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку, крім того, сам обвинувачений зазначив, що його дружина та діти на цей час виїхали за межі України.

З огляду на зазначенесуд дійшов до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, відповідно й до позицій обвинуваченого та його захисника, але аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Відповідна позиція міститься і в практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства рішення № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі» (Laden v. Poland).

При цьому доводи обвинуваченого про перебування його на військовій службі спростовуються наявною в матеріалах справи доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_4 08.06.2024 року не повернувся з відпустки в розташування підрозділу ( район населеного пунку АДРЕСА_2), пошукові заходи відносно нього позитивних результатів не дали, зв`язатися з ним не виявилось можливим, місцезнаходження ОСОБА_4 невідоме.

Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити в якості альтернативи заставу.

Так, згідно із частиною третьою статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, пункт 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до обвинуваченого як альтернативний триманню під вартою, суд виходить з того, що перш за все має бути врахована реальна можливість обвинуваченого виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема, у разі визначення застави в порядку частини третьої статті 183 КПК України, необхідно встановити такий її розмір, який не буде завідомо непомірним для обвинуваченого і не становитиме для нього надмірного тягаря до такої міри, що фактично застосоване до нього тримання під вартою стане безальтернативним.

З урахуванням обставин цих кримінальних правопорушень, майнового стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би обвинувачений або інша особа (заставодавець) боявся б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

При цьому суд вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження і є розумним з огляду на необхідність виконання його завдань.

Крім того, в порядку частини п`ятої статті 194 КПК України при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для обвинуваченого і здатні запобігти реалізації встановлених вище судом ризиків.

Керуючись статтями 177, 178, 197, 315, 372, 392, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування зпобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, на 60 днів, тобто, до 21 вересня 2024 року (включно).

Копію ухвали направити начальнику СІЗО м.Чернівці для виконання.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити ОСОБА_4 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Згідно п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК Країни на ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1