УХВАЛА

04 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 182/2137/20

провадження № 51-4534ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Нікопольського міськрайонного суду від 07 березня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2024 року,

встановив:

До Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла вказана касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що з огляду на недотримання захисником положень пунктів 4 - 6 ч. 2 ст. 427 цього Кодексу, її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Так, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

За приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Оскаржені судові рішення захисник просить скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК. При цьому суть викладених захисником доводів зводиться до незгоди зі встановленими фактичними обставинами кримінального провадження та тверджень про неповноту судового розгляду, які не є предметом касаційного перегляду і відносяться до компетенції перевірки апеляційного суду.

При цьому у скарзі захисника не наведено, які порушення допустив суд апеляційної інстанції, які саме доводи, викладені в апеляційній скарзі, залишилися поза увагою суду, а також чи були доводи, зазначені захисником у касаційній скарзі, предметом перевірки в апеляційному суді, і якщо так, то які приписи кримінального процесуального закону порушив суд апеляційної інстанції, перевіряючи вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК.

Формальні та неконкретизовані твердження про недотримання судами попередніх інстанцій норм КПК у частині надання ними оцінки доказам не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції без належного обґрунтування з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження, а також норми процесуального закону, які, на переконання захисника, були порушені.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. У ч. 3 ст. 479-2 КПК встановлено, що за відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1-2 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд керується приписами пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 284 КПК.

Наведені в скарзі доводи зводяться до тверджень про невинуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину, що не узгоджується із вимогою захисника про закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Також, подавши касаційну скаргу в електронному вигляді, особа, яка її подає, має зважати на приписи ч. 6 ст. 427 КПК, де зазначено про необхідність долучити до касаційної скарги її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам і учасникам судового провадження. Однак захисник відповідних додатків до касаційної скарги та її примірників в кількості, необхідній для вручення сторонам і учасникам провадження, не надала, що свідчить про недотримання положень ч. 6 ст. 427 КПК.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 вказаного Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити їй строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3