Справа № 203/3078/23
Провадження № 1-кс/0203/2741/2024
УХВАЛА

17 вересня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього відділу (з дислокацією в місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 03 квітня 2024 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вигляді арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

16 вересня 2024 року до слідчого судді, за зміненою підсудністю у відповідності до ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" згідно розпорядженню Голови Верховного Суду № 1/0/9-22 від 06.03.2022 на виконання п. 4 ч. 1 ст. 34 КПК України внаслідок припинення роботи Іллічівським районним судом м. Маріуполя з об`єктивних причин неможливості здійснення ним правосуддя в умовах воєнного стану, продовженого до 09 листопада 2024 року, надійшло клопотання, складене слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією в місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого в місті Краматорську, погоджене прокурором, про арешт майна підозрюваного за ч. 7 ст. 111-1 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000154, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Так, воєнний стан введений на всій території України на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин того ж дня у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, але скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства через це за ч. 2 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заборонене, що не виключає застосування належної правової процедури з характерними для цього правового режиму особливостями досудового розслідування згідно ст. 12-2 цього Закону без обмежень повноважень судів, органів та установ системи правосуддя.

Клопотання, яке за формою та змістом відповідає статті 171 КПК України, подане на предмет арешту в порядку п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України належного підозрюваному ОСОБА_5 житлового будинку з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном, з метою забезпечення майбутньої конфіскації такого майна як виду покарання, і наразі, з огляду на тимчасову окупацію військами РФ населеного пункту проживання підозрюваного, існують ризики розпорядження цим майном, з метою ухилення від його конфіскації у разі визнання ОСОБА_5 за вироком суду винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що за ч. 1 ст. 172 ст. КПК України не перешкоджає розгляду клопотання за відсутності слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Зважаючи на те, що майно про арешт якого клопоче слідчий не є тимчасово вилученим, а підставою заходів забезпечення слідчим визначена можлива майбутня конфіскація майна підозрюваного як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду цього клопотання без повідомлення підозрюваного та його захисників.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання слідчого, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч. 1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу в ч. 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що 29 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено відповідно до ст.ст. 277-278 КПК України про підозру за фактом колабораційної діяльності, тобто у добровільній участі громадянина України в незаконних воєнізованих формуваннях, створених на тимчасово окупованій території України, який будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді начальника караулу 95 Державної пожежно-рятувальної частини НОМЕР_1 Державного пожежно-рятувального загону ІНФОРМАЦІЯ_1 , у травні 2022 року ОСОБА_5 після захоплення м. Лиман Краматорського району Донецької області військовослужбовцями зс рф, шляхом збройної агресії, спільно з представниками терористичної організації «днр», що є частиною окупаційної адміністрації рф, діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно залишився на тимчасово окупованій території АДРЕСА_1 . У період з 27 травня 2022 року по 07 липня 2022 року ОСОБА_5 зустрівся з невстановленими досудовим розслідуванням представниками держави-агресора та представниками незаконних воєнізованих формувань «днр», під час якої добровільно надав згоду на участь громадянином України в незаконному воєнізованому формуванні, створеному на тимчасово окупованій території м. Лиман Краматорського району Донецької області шляхом зайняття посади у самопроголошеному, незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації рф та мчс днр воєнізованому формуванні «государственное бюджетное учрежнение «пожарно-спасательный отряд г. Красный Лиман», де обійняв посаду «начальника караула 80 пожарно-спасательной части государственно бюджетного учреждения «пожарно-спасательный отряд г. Красный Лиманминистерства по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий донецкой народной республики» з присвоєнням йому звання «лейтенант службы гражданской защиты». Таким чином, дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 39395606 від 07 вересня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок загальною площею 53,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 133).

Зважаючи на встановлені обставини, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного і санкція статті злочину у якому він підозрюється передбачає покарання у вигляді конфіскації усього майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав за п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту належного на праві власності підозрюваному майна за для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Третього відділу (з дислокацією в місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 03 квітня 2024 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вигляді арешту майна задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування на наступне майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , підозрюваного за ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме на:

- житловий будинок загальною площею 53,9 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 133).

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскарження в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1