Справа № 465/3893/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1032/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 року про продовження строку тримання під вартою,

встановила:

вищевказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 19 вересня 2024 року.

У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.

На ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою запобіжний захід щодо ОСОБА_7 змінити з тримання під вартою на домашній арешт у нічну пору доби за місцем його проживання або ж на тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник покликається на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Вважає, що діяння ОСОБА_7 неправильно кваліфіковано, так як причиною смерті ОСОБА_10 є ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані.

Окрім цього, апелянт вважає, що жоден із ризиків, на які вказав слідчий суддя для обґрунтованого продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави, не підтверджений доказами.

Звертає увагу, що усі свідки у кримінальному провадженні допитані, дають ідентичні показання; сам підозрюваний усіляко сприяє досудовому розслідуванню: не заперечує, що завдав удару потерпілому, надав для огляду свій мобільний телефон та погодився на проведення слідчого експерименту.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, вказує, що судом не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має повну загальну освіту, на утриманні у нього мати - інвалід ІІ групи, яка потребує постійної допомоги, позитивно характеризується за місцем навчання

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, покликаючись на викладені в ній мотиви, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти доводів апеляційної скарги захисника. Вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 , обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У провадженні СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000544 від 19.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

19 травня 2024 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

21 травня 2024 року слідчим суддею Франківського районного суду м. Львова щодо підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, без можливості внесення застави, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 року.

Судове рішення про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 199 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вказані вимоги закону під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею були дотримані.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , наявність достатніх підстав вважати вірогідним існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що правильно встановив слідчий суддя.

Зокрема, під час вирішення питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, слідчий суддя врахував те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_7 може переховуватись від досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі можуть бути підставою та мотивом для втечі; ризик незаконного впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні, який обґрунтовується необхідністю проведення додаткових слідчих дій.

Також слідчим суддею враховано, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зазначені обставини і наявність вищевказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_7 під вартою, вказані підстави і наявність ризиків не змінилися і зараз.

Погоджується із таким висновком слідчого судді і колегія суддів апеляційного суду.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо недоведеності заявлених органом досудового розслідування ризиків, адже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого вчинення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути взяті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні матір, яка потребує допомоги, у нього є постійне місце проживання, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підставою для скасування оскарженого рішення, адже хоч такі дані і враховуються при вирішенні питання обрання, продовження запобіжного заходу, однак не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обставини у цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Покликання на те, що ОСОБА_7 всіляко сприяє досудовому розслідуванню, є обставиною, яка враховується судом під час розгляду справи по суті та, зокрема, при призначенні покарання, але така не належить до переліку обставин, визначених ст. 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Не знайшли свого підтвердження і доводи про те, що слідчий суддя не розглядав можливості застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказане питання вирішувалось слідчим суддею у ході розгляду клопотання прокурора.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про неможливість визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки інкримінований підозрюваному злочин вчинив із застосуванням насильства, що спричинило смерть людини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 15 серпня 2024 рокупро продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4