Справа № 548/835/21
Провадження №1-кс/548/535/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2024 м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Ст. слідчий СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, на обгрунтування якого зазначила, що 23.04.2020 близько 15:00 години ОСОБА_5 , перебува вна земельній ділянці комунальної власності без кадастрового номеру, яка розташована неподалік домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснював прибирання залишків рослинності. Після закінчення прибирання зазначеної земельної ділянки, ОСОБА_5 ,маючи намір у подальшому спалити залишки рослинності склав їх та залишив на території вказаної ділянки, яка межує з землями на яких розташовані лісові масиви гідрологічного заказника місцевого значення «Комишитовий», що знаходиться за межами селами Єньки, Лубенського району, Полтавської області та відноситься до комунальної власності Хорольської міської ради Лубенського району.

Уході виконання дій по спалюванню залишків рослинності зі своєї присадибної ділянки, ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», ст. 39 Закону України «Про тваринний світ», п. 1.18 розділу III «Правил пожежної безпеки в Україні», за допомогою заздалегідь підготовлених сірників, підпалив залишки рослинності, що були складені ним на земельній ділянці комунальної власності без кадастрового номеру, яка розташована неподалік домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , яка межує із землями на яких розташовані лісові масиви гідрологічного заказника місцевого значення «Комишитовий», та в подальшому,в результаті сильного пориву вітру, полум`я перекинулося із багаття на сухі дикоростучі трави, іншу рослинність та дерева,що спричинило масштабну швидкоплинну пожежу лісових масивів.

У результаті зазначених дій ОСОБА_5 , який не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, виникло загоряння та відбулося знищення 162 дерев різних діаметрів породи «сосна» до ступеню припинення росту, пошкодження 384 дерев різних діаметрів породи «сосна» до ступеню неприпинення росту та пошкоджено 781 дерево різних листяних порід в межах гідрологічного заказника місцевого значення «Комишитовий» за межами села Єньки Лубенського району, Полтавської області.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , згідно висновку комплексної комісійної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи №36463/36464/711 від 04.12.2023, державі в особі Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області спричинено шкоду на загальну суму 4788842,48 грн.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 245 КК України, а саме: пошкодження лісових масивів вогнем.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано, за наявності достатніх доказів підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Єньки, Хорольського району Полтавської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, неодружений, пенсіонер, не депутат, на утриманні осіб не має, не є особою з інвалідністю, раніше не судимий, засоби зв`язку НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

31.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України.

Відповідно до листа Головного сервісного центру ВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) територіальний сервісний центр МВС №5347 від 05.09.2024 за вих. №6459-2024, що за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований причіп марки «КРАЗ» модель 8138, д.н.з. НОМЕР_3 . інформації з Державного речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстроване нерухоме майно, а саме гараж реєстраційний номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 .

З огляду на те, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 навколишньому природному середовищу заподіяно шкоду в частині забезпечення ефективності охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення лісів та матеріальну шкоду державі в сумі 4788842,48 грн., виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладенні арешту на майно.

Відповідно до п. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

Стаття 128 КПК України передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 зобов`язаний відшкодувати державі заподіяну ним шкоду в розмірі на загальну суму 4788842,48 грн. внаслідок пошкодження лісових масивів вогнем.

Таким чином, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) як виду покарання за вчинене кримінальне правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 відповідає критеріям, зазначеним п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме надасть можливість відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи вище наведене, зважаючи, що існує розумна підозра вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, направлені на відчуження належного йому майна причіпу марки «КРАЗ» модель 8138, д.н.з. НОМЕР_3 та гараж реєстраційний номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_2 а з метою недопущення його подальшого арешту та конфіскації, є обґрунтовані підстави вважати, що останній може вчинити та вчинятиме дії, направлені на передачу або відчуження даного майна, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне запобігання можливості його відчуження, а також з метою забезпечення конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, клопотав суддю розглянути справу у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з"явився.

Вивчивши клопотання, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до переконання про часткове задоволення даного клопотання з наступних підстав.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Зазначена слідчим СВ мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є проведення відповідних експертиз та зберігання речових доказів.

Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучене майно належить підозрюваному та може бути використано з метою відшкодування ймовірно заподіяної матеріальної шкоди, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення цивільного позову, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на перелічене в клопотанні майно.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, та розміру заподіяної внаслідок їх вчинення потерпілому матеріальної шкоди,оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- причіп марки «КРАЗ» модель 8138, д.н.з. НОМЕР_3 .;

-гараж реєстраційний номер НОМЕР_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , з забороною вчинення дій пов`язаних із його перереєстрацією, відчудженням, знищенням, розукомплектуванням, видозміненням, переобладнанням і т.д.

Передати на зберігання речовий доказ- причіп марки «КРАЗ» модель 8138, д.н.з. НОМЕР_3 належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , попередивши останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню .

Копію ухвали слідчого судді про арешт майна негайно після проголошення вручити слідчому, прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1