Справа № 206/4137/24
Провадження № 1-кс/206/856/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , за участю дізнавача ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, яке надійшло від дізнавача СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування №0000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2024 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання дізнавача СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування №0000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Клопотання мотивовано тим, що сектором дізнання ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до сектору дізнання ВП 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали ЄО про те, що 07.08.2024 до ВП№4 ДРУП ГУНП надійшло повідомлення від працівників ТСЦ МВС України про те, що в дослідження транспортного засобу моделі КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ) було виявлення ознаки підробки вузлів та агрегатів ТЗ, а саме номер двигуна піддавався змінам (підроблений) шляхом перезакріплення таблички з номером шасі не в умовах завода- виробника. (ЖЄО 11542 від 07.08.2024)

07.08.2024 слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено транспортний засіб марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ), невідповідність номеру двигуна на табличці, що закріплена на самому двигуні номеру двигуна на його блоці циліндру. Вищевказаний транспортний засіб разом із свідоцтвом про його реєстрацію передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є власником ТЗ.

Підставою для арешту згідно зі ст. 170 КПК України транспортного засобу є те, що вказане майно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Метою арешту відповідно до положень статті 170 КПК України є збереження вказаного транспортного засобу, як речового доказу та його подальше експертне дослідження з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є власником ТЗ.

В ході проведення досудового розслідування виникає необхідність у проведенні експертизи з метою перевірки чи вносилися зміни в ідентифікаційний номери, номер двигуна, для дослідження експерту необхідно надати вказаний транспортний засіб.

Транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення та існує ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження або використання.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, транспортний засіб, є речовим доказом оскільки є матеріальним об`єктом, який може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та зберіг на собі сліди зміни агрегатів та вузлів. Враховуючи вище викладене, а також те, що тимчасово вилучене майно має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження або спростування факту вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 290 КК України, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати наступне майно, а саме транспортним засобом КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ).

Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала вищевказаним транспортним засобом КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ) відповідно до свідоцтва про його реєстрацію НОМЕР_2 .

Разом з тим, орган досудового розслідування звертає увагу суду на п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, відповідно до якого застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо дізнавач не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням. Оскільки в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, саме з метою виконання завдання кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до суду з клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна.

Враховуючи викладене, вважає, що необхідно заборонити користуватися вказаним майном та обмежити право розпоряджатися ним та відчужувати його, так як не застосування заборони розпорядження, використання та відчуження вищезазначеного майна може привести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженню.

Просить клопотання задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту у вигляді заборони на розпорядження, користування та відчуження майном, виявленим в ході проведення огляду місця події 07.08.2024, а саме: транспортним засобом марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); ключами від вищевказаного транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб та ключі від нього направити на зберіганні до спеціального майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22К; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

В судовому засіданні дізнавач підтримав клопотання про арешт майна, просив його задовольнити в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала в задоволенні клопотання, в частині користування майном, зазначила, що надасть дізнавачу транспортний засіб для проведення експертизи. Окрім того вказала, що майно їй передано співробітниками поліції на відповідальне зберігання, згідно із збергаільною розсипкою, будь-яких заборонених дій щодо вказаного транспортного засобу, вона вчиняти не збирається

Дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вислухавши пояснення та доводи дізнавача, власника майна ОСОБА_4 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 132 КПК України передбачено, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 5 ст. 132 КПК України, передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються. Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). Згідно з ч. 11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України). Відповідно до п.п. 1,3 ч. 2 ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом. Аналіз змісту ст.168 КПК України свідчить, що тимчасово вилученим майном може вважатись майно, яке одержано в результаті; затримання особи в порядку, передбаченому ст.ст. 207, 208 цього Кодексу; обшуку; огляду. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, може мати значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні. Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України дізнавочем доведено слідчому судді необхідність арешту майна, шляхом заборони на розпорядження та відчуження, а тому клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); ключі від вищевказаного транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 , підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. При цьому, з урахуванням положень ст. ст.2, ст.7 КПК України, слідчий суддя вважає, що дізнавачем, всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст.132, ст.170 КПК України, не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в іншій частині клопотання, а саме щодо заборони користування майном вилученим у ОСОБА_4 майном, оскільки у клопотанні не зазначено жодних обґрунтувань, які б свідчили про реальну можливість знищення, пошкодження, перетворення вказаного майна, шляхом його використання.

Окрім того, як вбачається із зберігальною розпискою, наявною в матеріалах клопотання, співробітниками поліції вилучене в ході огляду майно вже було передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, на переконання слідчого судді, достатнім є спосіб арешту майна лише шляхом заборони на розпорядження та відчуження на майно. Відповідно до п. 2 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися лише на припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра, що в даному випадку зроблено стороною обвинувачення.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб та умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, щодо часткового задоволення клопотання дізнавача про арешт майна по кримінальному провадженню під №0000230, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 132,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,- ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування №0000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт у вигляді заборони на розпорядження та відчуження на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 07.08.2024, а саме: транспортний засіб марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); ключі від вищевказаного транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 , без обмеження права користування цим майном його власником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Залишити на відповідальне зберігання вилучене в ході проведення огляду місця події 07.08.2024 майно, а саме: транспортний засіб марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); ключі від вищевказаного транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ 5511 ПЕ (державний номерний знак НОМЕР_1 ) серії НОМЕР_2 , власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було раніше передано власнику згідно із зберігальною розпискою.

Зобов`язати власника майна, ОСОБА_4 надати вилучені речі для виконання постанови дізнавача СД ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про призначення трасологічної експертизи.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Копію ухвали направити дізнавачу, прокурору та заінтересованим особам. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1