Справа № 487/7565/24
Провадження № 1-кс/487/4723/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 09.01.2015 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 09.01.2015 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК Україниза підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у проваджені першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебувають матеріали кримінального провадження №0000098 від 09.01.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Південного регіону.

31.10.2014 року військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення дезертирства військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 408 КК України під №0000092.

09.01.2015 року постановою прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону з кримінального провадження №0000092 виділено матеріали кримінального № 0000098 відносно ОСОБА_6 .

09.01.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та 09.01.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного.

30.06.2023 року на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 7 управління ДВКР СБ України Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення державної зради військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 КК України під № 0000736.

13.08.2024 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону кримінальні провадження №0000098 та №0000736 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000098.

13.08.2024 в рамках кримінального провадження № 0000098 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, яке вручити в день складення, відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф).

У зв`язку із цим, в номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» №165 ( НОМЕР_2 ) за 15.08.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки про виклик», опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 19.08.2024 о 10:00 год., 20.08.2024 о 10:00 год. та 21.01.2024 о 10:00 год. для отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

У клопотанні слідчий зазначає, що проведені слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 свідчать про те, що він переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, а саме: на території АР Крим, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф).

Опубліковані в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повістки про виклик на 19.08.2024 о 10:00 год., 20.08.2024 о 10:00 год. та 21.01.2024 о 10:00 год. підозрюваний ОСОБА_6 без поважних причин проігнорував та про причини своєї неявки орган досудового розслідування не повідомила.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 активно переховується від органів слідства та суду на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф) з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тому єдиним можливим способом притягнути підозрювану до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111 КК України, що є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, в тому числі у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини;

4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук;

5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення. За наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає мотиви задоволення або відмови у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування (ч.ч. 2,3 ст. 297-4 КПК України).

Частиною 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Закон визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Пунктами 2, 3 Перехідних положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Передбачений цим Законом правовий режим діє до повного відновлення конституційного ладу України на тимчасово окупованій території.

Враховуючи дію спеціального закону щодо підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, зокрема оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук, необхідно дійти висновку, що положення ч.2 ст.297-1 КПК України щодо здійснення спеціального досудового розслідування за загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, не підлягають застосуванню, а застосуванню у цьому випадку підлягає ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відповідно до якої вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000098 від 09.01.2015 за ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 проходив військову службу за контрактом на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 .

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_6 був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, підполковник ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положення і інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

З 26.02.2014 Автономна Республіка Крим та місто Севастополь фактично знаходились під окупацією військових підрозділів збройних сил російської федерації.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» від 06.03.2014 №1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно правовими актами.

Факт порушення був встановлений Конституційним Судом України, який у Рішенні від 14.03.2014 №2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь яку легітимність.

Так, у березні 2014 року невстановленими на теперішній час озброєними особами у військовій формі одягу без розпізнавальних знаків було здійснено незаконне захоплення зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини НОМЕР_1 була підірвана.

За таких обставин статус території АР Крим визначено як тимчасово окуповану територію внаслідок збройної агресії Російської Федерації та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій у умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, і також прав і законних інтересів юридичних осіб.

У відповідності до вимог Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», рішення ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», спільної директиви ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» військовослужбовцям Збройних Сил України визначено строк прибуття з тимчасово окупованої території з 06 травня 2014 по 12 травня 2014 року до м. Миколаєва.

Проте, 13.05.2014 підполковник ОСОБА_6 , у визначений спільною директивою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 до місця тимчасової дислокації АДРЕСА_2 , з метою ухилитися від військової служби, та не маючи будь - яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Крім цього, в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року, на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 командуванням частини у пункті дислокації за адресою: АДРЕСА_1 було усно доведено до всього особового складу, в тому числі до підполковника

ОСОБА_6 , вищезазначені обставини ситуації в АР Крим та необхідність прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо дотримання Військової присяги на вірність Українському народові та необхідність передислокації особового складу частини на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України.

Проте, підполковник ОСОБА_6 , будучи в силу ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в збройних силах російської федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу збройних сил російської федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_3 збройних сил російської федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на посаді начальника протиповітряної оборони начальника відділення.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, будучи відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про громадянство України» громадянином України, являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося: у відмові в один із днів весни 2014 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше березня-квітня 2014 року на загальному шикуванні особового складу військової частини НОМЕР_1 виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та заяві про намір проходити службу в збройних силах російської федерації; в укладанні контракту про проходження військової служби та зарахування в списки особового складу збройних сил російської федерації та проходженні військової служби у військовій частині НОМЕР_3 збройних сил російської федерації, яка з березня 2014 року дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на посаді начальника протиповітряної оборони начальника відділення.

Він же, ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді на посаді командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні підполковник, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 2, З, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 13 травня 2014 року не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби назавжди, без дозволу командування частини, вчинив нез`явлення на службу у визначений спільною директивою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06.05.2014 «Про особливості проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, пов`язані з тимчасовою окупацією території України» час до місця дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та ухилявся від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився на службу.

31.10.2014 року військовою прокуратурою Миколаївського гарнізону Південного регіону до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення дезертирства військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 408 КК України під №0000092.

Постановою прокурора військової прокуратури Миколаївського гарнізону від 09.01.2015 року з кримінального провадження №0000092 виділено матеріали кримінального провадження за № 0000098 відносно ОСОБА_6 .

09.01.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та 09.01.2015 постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваного.

30.06.2023 року на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 7 управління ДВКР СБ України Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, до ЄРДР внесені відомості про факт вчинення державної зради військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 КК України під № 0000736.

13.08.2024 року постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону кримінальні провадження № 0000098 та № 0000736 об`єднано та об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно номер № 0000098.

13.08.2024 у кримінальному провадженні №0000098 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Проте вручити вказане повідомлення у день його складення відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України не представилось можливим у зв`язку з переховуванням ОСОБА_6 від органів досудового розслідування на території тимчасово окупованої АР Крим та на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (рф).

В номері газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» №165 ( НОМЕР_2 ) за 15.08.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в розділі «Повістки про виклик» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 19.08.2024 о 10:00 год., 20.08.2024 о 10:00 год. та 21.01.2024 о 10:00 год. для отримання повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного, проведення інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Разом з тим на вказані дати та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

Зібраними у кримінальному проваджені доказами, якими обґрунтовується підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності підтверджується, що останній на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України та ухиляється від явки на виклик слідчого, оголошений у розшук.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, органом досудового розслідування надано достатньо доказів, які вказують на те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на виклики слідчого не з`являється без поважних причин, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення спеціального досудового розслідування по кримінальному провадженню стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

А за такого, клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 09.01.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

Якщо підозрюваний ОСОБА_6 , відносно якого постановлено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування буде затриманий або добровільно з`явиться до органу досудового розслідування, подальше досудове розслідування щодо нього здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 06.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1