ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/9939/24 Провадження №1-кс/636/1171/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ відділу поліції №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в м. Чугуїв клопотання слідчого СВ ВП № 1Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ вч НОМЕР_1 , солдата на посаді гранатометника 3-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-го стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал), не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого 04 червня 2024 року умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбуту частину покарання 3 (три) роки 7 (сім) місяців 20 (двадцять) днів станом на день передачі засудженого до підрозділу Національної гвардії України для доставлення до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

13 листопада 2024 року старший слідчий СВ ВП № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням, погодженим із прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

Слідчим відділом ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000660 від 11.11.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.11.2024 близько 11:50 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не видалося можливим, ОСОБА_5 , йшов по АДРЕСА_2 та біля буд. №1 помітив відчинену хвіртку до території вказаного домоволодіння, після чого у нього виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном.

У подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті корисливий мотив, пройшов через незачинену хвіртку воріт на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та направився до будівлі одноповерхового будинку, де на сходах, що слугують проходом до приміщення будинку, помітив торцювальну пилу ТМ « НОМЕР_2 » червоного кольору.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном, діючи умисно та протиправно, повторно, маючи на меті корисливий мотив, розуміючи протиправність своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в умовах дії воєнного стану на території України, взяв до рук, знайдену ним торцювальну пилу ТМ « НОМЕР_2 » червоного кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_8 та намагався покинути місце вчинення злочину, але проходячи до виходу з території подвір`я домоволодіння, був помічений потерпілим ОСОБА_8 ..

Після цього, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном, діючи умисно та протиправно, повторно, маючи на меті корисливий мотив, розуміючи протиправність своїх дій, бажаючи завершити вчинений ним злочин до кінця, дістав предмет зовні схожий на гранату, який був у нього при собі та пригрозив потерпілому ОСОБА_8 застосуванням гранати тобто насильства небезпечного для життя та здоров`я останнього, скориставшись тим, що потерпілий реально сприйняв загрозу його життю та здоров`ю у випадку застосування бойового припасу та опинився у безвихідному стані, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши при цьому потерпілому матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на початку листопада 2024 року, більш точного дня та часу в ході досудового розслідування встановити не видалося можливим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на місці дислокації ВЧ НОМЕР_1 на території Чугуївського району Харківської області, де проходив службу у лавах Збройних Сил України, на відкритій ділянці місцевості поблизу місця дислокації своєї військової частини, виявив предмет, зовні схожий на корпус гранати «РГ Н» з маркуванням на корпусі: «РГН 259-91-89» та предмет, зовні схожий на запал «УДЗ» з маркуванням на корпусі: «УДЗ-334-16-89».

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій у сфері незаконного поводження з вибуховими речовинами, розуміючи суспільну небезпечність, маючи прямий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, виявивши вищезазначені предмети, взяв їх з собою та залишив місце розташування своєї військової частини, тим самим визначив місце зберігання вищезгаданих предметів при собі.

З того часу, ОСОБА_5 , всупереч урегульованим законом нормам, не будучи суб`єктом, якому дозволено зберігання бойових припасів, незаконно придбав, носив та зберігав вищевказані предмети.

Злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена працівниками поліції 11.11.2024 в період часу з 16 год. 57 хв. до 17 год. 06 хв. під час проведення огляду відкритої ділянки місцевості за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Хотімля, за координатами: 50.0293992, НОМЕР_3 . В ході проведення огляду було виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на корпус гранати «РГ Н» з маркуванням на корпусі: «РГН 259-91-89» та предмет, зовні схожий на запал «УДЗ» з маркуванням на корпусі: «УДЗ-334-16-89».

На підставі викладеного, ОСОБА_5 без наданого законом дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також бойових припасів до зброї та вибухових речовин», затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України № 622 від 21.08.1998, незаконно придбав, носив та зберігав при собі бойові припаси.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - тобто у незаконному придбанні, носінні та зберігання бойових припасів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

1) Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого та тяжкого злочинів злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років та від трьох до семи років позбавлення волі, відповідно.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

2) Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваний ОСОБА_5 має інформацію щодо фактичного місця мешкання потерпілого, що дає можливість останньому застосувати відносно нього фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь.

3) Відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України є ризик того, що ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, а саме - й надалі вчиняти аналогічні дії, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, судимість у встановленому порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів в період умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання для проходження військової служби за контрактом, що дає органу досудового розслідування вважати, що злочинні дії ОСОБА_5 носять систематичний характер.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочини, що відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочину, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчинений із застосуванням насильства.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства потерпілому, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, орган досудового розслідування просить не визначати розмір застави.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а також він є соціально небезпечною особою, може переховуватись від органу досудового розслідування, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

Вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000660 від 11.11.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених вище, та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, зазначивши при цьому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілого, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України визнав, не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 повністю підтримала позицію свого підзахисного. Не заперечувала щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши позицію підозрюваного та його захисника, думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Так, у провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000660 від 11.11.2024 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянин України, військовослужбовець ЗСУ вч НОМЕР_1 , солдат на посаді гранатометника 3-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-го стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал), не одружений, раніше засуджений: за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 04.06.2024 умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбуту частину покарання 3 (три) роки 7 (сім) місяців 20 (двадцять) днів станом на день передачі засудженого до підрозділу Національної гвардії України для доставлення до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

11 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.11.2024; протоколами огляду місця події від 11.11.2024; постановами про визнання предметів речовими доказами, та долучення їх до кримінального провадження від 11.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.11.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 від 11.11.2024; протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 11.11.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_8 від 12.11.2024; протоколом огляду предметів від 11.11.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 11.11.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.11.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 11.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.11.2024.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років та від трьох до семи років позбавлення волі, відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Надані стороною обвинувачення докази і матеріали кримінального провадження свідчать про наявність достатніх підстав для правової кваліфікації дій ОСОБА_5 , на момент розгляду цього клопотання, за ч. 4 ст. 187 КК України розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений повторно в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів.

Підозрюваний в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому зазначив, що під час затримання недозволені засоби до нього не застосовувалися, фізичний та психологічний тиск з боку працівників правоохоронних органів не здійснювався, скарг на стан здоров`я не висловлював, хронічними захворюваннями не страждає.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

На даний час існує ряд ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які є підставою, на думку органу досудового розслідування, для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

Враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 , злочинів, суврість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочинів, передбачених вищевказаними статтями Кримінального кодексу України, вбачається ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що ОСОБА_5 , може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Крім того, можливість його втечі підтверджується також тим, що ОСОБА_5 , добровільно до правоохоронних органів не звернувся, а воєнний стан на території України та нестабільний рівень безпеки на території Харківської області підтверджує можливість переховування від суду та органів досудового розслідування.

Крім того, на даний час по кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, не встановлено повне коло свідків вчинення вказаного кримінального правопорушення та у разі якщо відносно ОСОБА_5 не буде обрано запобіжний захід, пов`язаний з його ізоляцією, він зможе здійснити вплив на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні шляхом примусу, вмовлянням, підкупом та може схилити їх давати показання на свою користь що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що згідно вимоги на перевірку наявності судимості, останній раніше судимий за вчинення корисливого тяжкого злочину, умовно-достроково звільнений від призначеного покарання для проходження військової служби за контрактом, вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 схильний до вчинення аналогічних корисливих злочинів, передбачених КК України та знаходячись на свободі може продовжити свою злочинну діяльність, пов`язану зі вчиненням злочинів, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочини, що відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини про те, що національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року) вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. При цьому слідчим суддею з`ясовано та оцінено вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення підозрюваним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні злочинів, у вчиненні яких підозрюється, вік підозрюваного, відсутність законних джерел доходу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 1 ст. 263 КК України, приймаючи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у зазначених вище кримінальних правопорушеннях злочинів, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, в зв`язку з чим слідчий суддя обирає відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 13 листопада 2024 року до 11 січня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1