Дата документу 22.10.2024
Справа № 334/5177/24
Провадження № 1-кс/334/2330/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001229 від 21 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2024 року слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001229 від 21 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, вчинив відкрите викрадення чужого майна під час дії правового режиму воєнного стану за наступних обставин.

19 червня 2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись біля 1 під`їзду, будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , підійшов позаду до потерпілого ОСОБА_7 , який йшов по вулиці, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та розцінюються потерпілим як злочин, шляхом ривку з шиї потерпілого ОСОБА_7 зірвав срібний ланцюжок, вагою 16,5 грамів, довжиною 60 сантиметрів, 925 проби, якірного плетіння, на якому висів срібний кулон, у вигляді герба України, вагою 4,4 грами, розміром 30х17 мм, 925 проби, загальною вартістю 7065 гривень 37 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 побіг в сторону пр. Металургів в м. Запоріжжя, залишивши місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 7065 гривень 37 копійок.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.4 ст.186 КК України, а саме: як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

05 липня 2024 року, Ленінським районним судом м. Запоріжжя, слідчим суддею ОСОБА_8 було винесено ухвалу, щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, виключно за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

23 липня 2024 року з метою виклику ОСОБА_5 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області для участі у слідчих діях, слідчим було здійснено дзвінок, до захисника підозрюваного ОСОБА_6 , на мобільний номер НОМЕР_1 , яка повідомила, що ОСОБА_5 , перебуває на навчанні у військовій частині НОМЕР_2 , наразі, їй не відоме його конкретне місцезнаходження.

15 серпня 2024 року, слідчим СВ ЗРУП лейтенантом поліції ОСОБА_4 , був здійснений телефонний дзвінок до начальника військової частини НОМЕР_2 , п/п-к ОСОБА_9 , з метою уточнення даних щодо, місцезнаходження та проходження військової служби, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході телефонної розмови, було з`ясовано, що ОСОБА_5 , вибув з в/ч НОМЕР_2 , 12 серпня 2024 року та був переведений до в/ч НОМЕР_3 .

15 серпня 2024 року, слідчим СВ ЗРУП лейтенантом поліції ОСОБА_4 , було здійснено телефонний дзвінок до головного сержанта, в/ч НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , з метою уточнення даних щодо, місцезнаходження та проходження військової служби, підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході телефонної розмови, було з`ясовано, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , не прибував до в/ч НОМЕР_3 , та данні, щодо місцезнаходження останнього у ОСОБА_10 відсутні.

28 червня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст186 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_5 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину «MEN`S LOOK», протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження яка розташована на під`їзді АДРЕСА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , висновком судової товарознавської експертизи від 04 липня 2024 року №СЕ19/108-24/11991 ТВ, повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст 177 КПК України, а саме:

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та, або суду.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, та за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Враховуючи те, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим, підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує переховується від органів досудового розслідування та суду, що у свою чергу унеможливить проведення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

З метою встановлення місцезнаходження і затримання фігуранта ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено наступну роботу:

на розшук ОСОБА_5 орієнтовано особовий склад підрозділів поліції ГУНП України в Запорізькій області;

перевірено обліки АНІС «АРМОР» УІЗ ГУНП в Запорізькій області та ДІЗ ГУНП України;

долучено до матеріалів ОРС інформацію з бази даних ІПНП «Армор» відносно розшукуваного ОСОБА_5 ;

проводилась перевірка соціальних мереж на предмет реєстрації та відвідування сторінок розшукуваного;

здійснено перевірку за обліками АІПС «Пізнання» серед невпізнаних трупів з метою можливого встановлення особи ОСОБА_5 ;

проводяться розшукові заходи направлені на встановлення кола друзів та близьких, які можуть володіти інформацією щодо можливого місцезнаходження підозрюваного;

під час проведення оперативно-розшукових заходів встановити місцезнаходження і затримати розшукуваного не виявилось можливим.

Наразі органу досудового слідства невідоме місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 що дає підстави вважати, що останній, щоб уникнути відповідальності скривається від органів досудового слідства, прокуратури та суду.

19 серпня 2024 року слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у зв`язку з не встановленням місця перебування підозрюваного ОСОБА_5 .

На даний час ОСОБА_5 продовжує переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про те, що підозрюваний до початку розгляду клопотання вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що свідчить про неможливість обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.3 ч.1 ст.176 КПК України, а інші особи не виявляють такого бажання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:

при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, житла, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності.

особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , що викликає можливість застосувати відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п.2 ч.1 ст.176 КПК України. Підозрюваний ОСОБА_5 не мав джерела доходу, що вказує на неможливість обрання йому запобіжного заходу у вигляд застави.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , був оголошений у розшук, що вказує на можливість знову переховуватись від органів досудового слідства та суду і подальшого порушення запобіжного заходу домашній арешт, передбаченого п.4 ч.1 ст.176 КПК України.

Слідчий підтримав клопотання з підстав викладених в ньому просив задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання. Просила обрати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Вважає, що підозрюваний може впливати на потерпілого у справі, намагатися ухилитися від слідства та суду, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є більш доцільним, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення клопотання, вказавши, що свою вину не визнає. Просив відмовити в задоволенні клопотання у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , та просила обрати інший запобіжний захід у відношенні її підзахисного не пов`язаного з позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14 березня 1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, обраний відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя вважає що є наявність існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Крім цього, слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання.

Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства.

Слідчим суддею при визначенні суми альтернативного запобіжного заходу застави підозрюваному враховуються, обставини кримінального правопорушення, його майновий та сімейний стан, ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 гривень, в повній мірі забезпечить належне виконання покладених на підозрюваного обов`язків та його належну поведінку.

Слідчий суддя вважає, що обрання саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з урахуванням його тривалості, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, мотивів, та обставинам вчинення злочину, що інкримінується підозрюваному, забезпеченню прав потерпілих, а також покаранню, що може бути призначене підозрюваному в разі визнання його винуватим.

Враховуючи зазначене, вважаю, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено неможливість застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, існує необхідність у застуванні до нього запобіжного заходу тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 180, 182, 194, 196, 370, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001229 від 21 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у слідчому ізоляторі УДПтСУ м. Запоріжжя.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 242240 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу яку необхідно внести на депозитний рахунок: №UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, . Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 , провадження по справі №1-кс/334/2330/24, ЄУН 334/5177/24. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця навчання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з 21 жовтня 2024 року з 15 години 00 хвилин.

Термін дії ухвали закінчується 19 грудня 2024 року о 15 годині 00 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1