Справа №366/1082/24
Провадження 1-кп/366/178/24
ВИРОК

Іменем України

26 серпня 2024 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000383 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Шкнева Поліського району Київської області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працююча, раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ;

з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, які в неї склалися із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час сварки, вирішила спричинити останній тілесні ушкодження.

У той же час, ОСОБА_3 реалізуючи свій протиправний та злочинний умисел, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до ОСОБА_5 та шляхом стискання рук в області передпліччя та лівого плеча нанесла останній тілесні ушкодження у вигляді: синці на обох верхніх кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_3 нанесла один удар в область лівої скроневої ділянки голови в результаті чого утворилися тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно мозкової травми: струс головного мозку, поверхневої рани та гематома лівої скроневої області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного та злочинного умислу ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_5 ще декілька ударів в область голови, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому гілки нижньої щелепи ліворуч зі зміщенням уламків, синець на лівій половині обличчя, які відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винною, підтвердила вищезазначені обставини. Пояснила, що того дня вона приїхала до будинку сина потерпілої за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого зайшла в будинок привітатися та задати питання потерпілій, для чого вона два роки наводить наклеп на неї в колі знайомих, друзів спільних та родичів. Підійшовши до потерпілої ближче і ще раз повторила ці питання, після чого остання штовхнула її один раз, потім ще раз, потім потерпіла дала ляпаса, тому ОСОБА_3 її вдарила, спочатку один раз, потім побачила кров, що пішла, повернулась, щоб піти, але взуваючись побачила, що потерпіла йде на неї з карнизом. Вирвавши з рук потерпілої карниз, обвинувачена нанесла потерпілій ще удари. Потім прибіг старший син потерпілої, обвинувачена поїхала, проте побачила, що взяла не свій, а чийсь телефон, тому попросила знайомого, щоб той зайшов і забрав його, щоб не провокувати далі потерпілу. Побачила, що вийшла з подвір`я потерпіла, вийшла з машини, оскільки знаючи потерпілу, не хотіла, щоб вона пошкодила чуже майно (автомобіль був чужий). Продовжили далі сваритись та кричати, потім під`їхав їхній спільний брат та забрав обвинувачену.

На уточнюючі питання прокурора, повідомила, що подія сталася 03.03.2024, між 1 та 2 годиною дня. Удари наносила в область голови. Потерпіла є її рідною старшою сестрою. В цілому нанесла потерпілій 6 ударів руками. Вибачення у потерпілої не просила, розкаюється.

Протягом двох років потерпіла псувала їй життя, наводячи наклепи, тілесні ушкодження нанесла тому, що потерпіла дала їй ляпас.

Також додатково пояснила, що відбулася словесна сварка, удар першою нанесла потерпіла, дала ляпас правою рукою по обличчю обвинуваченої. Перед цим двічі штовхнувши. Після чого, обвинувачена нанесла два удари кулаком в область голови, 1- нижче ока, а другий в область щелепи. Потім потерпіла схопила дерев`яний карниз та замахнулась на обвинувачену, після чого остання вихватила його з рук потерпілої. Потерпіла кинулась на обвинувачену, але остання попередила її та нанесла ще 4 удари кулаком: 2 в обличчя, 1- грудна клітка, 1- під ребра. Карниз кинула на низ, удари ним не наносила. Після ударів потерпіла присіла. Кров була відразу, ще після 1-го удару біля ока, розсічення. Допомогти потерпілій не надавалась. Поруч була ОСОБА_6 , дружина брата, яка викликала на допомогу старшого сина потерпілої.

Обвинувачена проживає окремо, в цей будинок (потерпілої) прийшла, оскільки знайомий попросив заїхати до старшого сина потерпілої. Загалом, вона подзвонила знайомому, щоб її забрав, мали їхати в смт. Іванків. Від`їхавши від її будинку, знайомий запитав, чи її племінник ОСОБА_7 вдома, вона сказала, що так, повернулись, під`їхали до будинку де живе племінник, знайомий попросив, щоб вона пішла покликала ОСОБА_7 , але вона сказала, що не піде, оскільки там сестра. Проте зайшла, сказала племіннику, щоб вийшов поспілкуватись, побачила, що в іншій кімнаті сидить сестра. Вийшовши з будинку, вирішила повернутись, привітатись з сестрою, як тільки зайшла до кімнати, почалася сварка.

Можливість уникнути конфлікту була, проте обвинувачена хотіла отримати відповіді на свої питання від потерпілої.

Вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Наявні в справі докази її винуватості, вона не оспорює. Не вбачає потреби у допиті свідків, потерпілої та дослідженні доказів.

Щодо заявленого цивільного позову, то в частині відшкодування матеріальних збитків визнала повністю, щодо моральної шкоди позов не визнала.

Суд, враховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченої ОСОБА_3 визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченої інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих даних на неї та матеріалів цивільного позову.

Суд, вважає доведеною винність обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до положень ст. 12 КК України вчинений обвинуваченою ОСОБА_3 злочин, є нетяжким злочином. Також, ОСОБА_3 характеризується за місцем проживання посередньо, має на утриманні одну неповнолітню дитину, стан здоров`я задовільний, не працююча.

Обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

З`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, враховуючи особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Проте, враховуючи особу обвинуваченої, тяжкість вчиненого злочину, усі обставини справи в сукупності, характеризуючих даних, має на утриманні неповнолітню дитину, беручи до уваги досудову доповідь, відповідно до якої зазначено, що обвинувачена може виправитися без ізоляції від суспільства, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання і приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, і покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Під час судового засідання досліджені письмові докази потерпілої щодо обґрунтування цивільного позову:

-Виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 176405/216, відповідно до якої встановлено діагноз та призначено лікування;

-Консультативне заключення від 08.04.2024, 16.05.2024;

-Платіжні доручення, чеки, якими підтверджені витрати на медичні послуги та препарати зазначені в позовній заяві.

Враховуючи доведеність вини обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, яким потерпілій завдано матеріальної шкоди, суд керуючись вимогами ст. 129 КПК України вважає, що позов потерпілої ОСОБА_5 , щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 32 495 гривень 49 коп., беручи до уваги підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також суд вважає, що внаслідок тілесних ушкоджень нанесених ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На думку суду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи обґрунтування потерпілої отриманих моральних страждань, беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, розмір даного відшкодування слід визначити в сумі 20 тисяч гривень. Тому позов в цій частині, підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 20.05.2024 з адвокатом ОСОБА_9 було укладено договір про надання правничої допомоги. Відповідно до акту №1 прийому передачі юридичних послуг до Договору про надання правової допомоги від 20.05.2024 року витрати за надання правової допомоги та виконані адвокатом процесуальні дії перелік яких визначений у акті становлять 7000 грн.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, яка розглядалася відповідно до порядку визначеного ч. 3 ст. 349 КПК України, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи що адвокат участь в судових засіданнях не приймав, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає, що витрати на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн., є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 2 000, 00 грн.

Процесуальні витрати відсутні. Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в розмірі 32 495 гривень 49 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень 00 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10