УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , представника адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні, в режимі відеоконференції, заяву представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді,-

ВСТАНОВИВ

Під час розгляду слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_5 скарги ОСОБА_4 на бездіяльність відповідних посадових осіб другого слідчого відділу (з дислокацією в м.Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, в судовому засіданні представник адвокат ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді в розгляді скарги.

В судовому засіданні представник, посилаючись на ст.6 Конвенції, заявив відвід всім суддям Одеської області, посилаючись на те, що, на його думку, суддів, як таких взагалі немає.

ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_5 , посилаючись на упередженість, зацікавленість, помилку при автоматичному розподілу скарги, та на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 вже розглядав його скаргу та знаходження слідчого судді в складі банди.

Слідчий суддя ОСОБА_5 пояснень, щодо заявленого відводу, не надав.

Ознайомившись з наданими матеріалами, вислухавши думки учасників, прихожу до наступного.

За змістом ч.1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

При цьому частиною третьою статті 81 КПК України визначено порядок за яким суддя розглядає таку заяву, а саме, має бути:

- вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення;

- вислухана думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні;

- прийняти у нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою рішення про задоволення або відмову у задоволенні відводу.

Як вбачається, чинною нормою не передбачено для сторін інших прав та не регламентовано інших дій судді при вирішенні цього питання, зокрема, вирішення питання про відвід судді під час розгляду заяви про відвід слідчому судді.

У зв`язку з чим, зазначений усний відвід не може бути прийнятий для подальшого розгляду.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: зокрема, у випадку наявності інших обставин, які викликають сумнів в його упередженості та у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, слідчому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді, слідчого судді, щодо підготовки до розгляду та під час розгляду ним проваджень, щодо законності і обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, слідчим суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій.

Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості розгляду проваджень та винесених процесуальних рішень суддею, слідчим суддею не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду питання про відвід.

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад, відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Відповідно до вимог ч.5 ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до вимог, передбачених ст.35 ч.3 КПК України, визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Про здійснення визначення слідчого судді ОСОБА_5 автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації скарги в порядку, передбаченому ст.35 ч.3 КПК України, свідчить відповідний протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.08.2024 року, яким визначено Єдиний унікальний номер справи №947/24565/24 та провадження №1-кс/947/10715/24.

Тобто авторозподіл скарги відбувся, в порядку, передбаченому ст.35 ч.3 КПК України.

Таким чином, заявлені представником доводи, не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також такими, що самі по собі, викликають сумнів у неупередженості, а також зацікавленості слідчого судді в результатах кримінального провадження.

Інших доказів, які б свідчили про наявність зазначених обставин, представником не надано.

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчого судді ОСОБА_5 обставин для відводу, передбачених ч.1 ст.75 КПК України, приходжу до переконання, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.75 і 81 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 у справі №947/24565/24 (1-кс/947/10715/24) за розглядом скарги на бездіяльність слідчого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1