Справа № 521/3706/22
Номер провадження:1-кп/521/570/24
УХВАЛА

09 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про оголошення в міжнародний розшук та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №521/3706/22 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, незаміжньої, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.02.2023 клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з метою їх приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та обвинувачених оголошено у розшук.

Протягом строку дії вищевказаної ухвали про дозвіл на затримання встановити місцезнаходження обвинуваченої ОСОБА_4 , затримати її та доставити до суду не вдалось можливим, у зв`язку з чим прокурором подано клопотання про оголошення в міжнародний розшук обвинувачену ОСОБА_4 та обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що остання на виклики суду не з`являється та відсутня за місцем проживання, відповідно до наявної інформації покинула територію України та до теперішнього часу не повернулася.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Дослідивши клопотання та вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного була застосована належна правова процедура.

Відповідно до засади диспозитивності кримінального провадження, згідно положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

Згідно із ст. 335 КПК України розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду.

Разом з цим, чинне законодавство України, зокрема, КПК України не містить норм, які надають повноваження суду приймати рішення про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук.

Оголошення в міжнародний розшук регулюється Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженою наказом МВС України, Офісу Генерального прокурора, НАБУ, ДБР, СБУ, МФУ, МЮУ від 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5.

Згідно з пунктом 2 розділу II Інструкції цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є, зокрема, установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Пунктом 4 розділу II Інструкції передбачено, що використання інформаційної системи Інтерполу правоохоронними органами України здійснюється відповідно до встановленого цією Інструкцією порядку у формі надсилання запиту/звернення до уповноваженого підрозділу або у формі прямого доступу.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу відповідного оповіщення.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції, правоохоронні органи України надсилають запити/звернення про використання інформаційної системи Інтерполу уповноваженому підрозділу та/або уповноваженим територіальним підрозділам. Структурні підрозділи Офісу Генерального прокурора, Центрального управління Служби безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, центрального апарату Державного бюро розслідувань, апаратів міністерств та центральних органів виконавчої влади, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань надсилають запити/звернення уповноваженому підрозділу. Територіальні (регіональні) підрозділи (органи), управління правоохоронних органів України надсилають запити/звернення відповідним уповноваженим територіальним підрозділам. Запити/звернення територіальних (регіональних) підрозділів (органів), управлінь правоохоронних органів України, що потребують негайного виконання, можуть надсилатися безпосередньо уповноваженому підрозділу.

Так, згідно ст. 6 Закону України «Про оперативно розшукову діяльність», однією з підстав для проведення оперативно розшукової діяльності є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання.

Водночас, ст. 5-1 Закону України «Про оперативно розшукову діяльність» передбачено, що співробітництво у сфері оперативно розшукової діяльності між міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними органами, до складу яких входять оперативні підрозділи, визначені у статті 5 цього Закону, та правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями здійснюється відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна.

Таким чином, системне тлумачення вищезазначених норм вказує на те, що оголошення в міжнародний розшук відбувається шляхом звернення правоохоронного органу до уповноваженого підрозділу, який, в свою чергу, надсилає запит про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу оповіщень. Постановлення судом ухвали про оголошення особи в міжнародний розшук не передбачене, оскільки є санкціонуванням здійснення розшукових дій за межами України, що суперечить встановленому міжнародному співробітництву та не віднесено до повноважень суду.

У клопотанні про оголошення обвинуваченої ОСОБА_4 у міжнародний розшук прокурор посилається на те, що в ході здійснення розшуку обвинуваченої, встановлено, що остання 19.03.2022 перетнула Державний кордон України через пункт пропуску «Маяки Удобне».

Однак, на думку суду, на час розгляду клопотання про оголошення в міжнародний розшук та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , прокурором не надано жодної об`єктивної інформації, яка б свідчила про перебування обвинуваченої саме за межами України.

З огляду на це, клопотання прокурора про оголошення обвинуваченої ОСОБА_4 у міжнародний розшук, задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Прокурор у своєму клопотанні зазначає про наявність вчинення обвинуваченою ОСОБА_4 ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, зокрема, переховування її від суду.

На думку суду, ризик переховування обвинуваченої від суду є реальним з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Також, про реалізацію цього ризику свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, перебуває у невстановленому для суду місці, що підтверджується відсутністю її за місцем проживання, на неодноразові виклики до суду для участі у судових засіданнях не з`являється.

Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченої ОСОБА_4 від суду.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

З урахування вищевикладеного, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_4 переховується від суду та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд погоджується зі стороною обвинувачення та вважає що відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 26, 171, 183, 331, 335 КПК України, ст.ст. 5-1, 6 Закону України ««Про оперативно розшукову діяльність», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 про оголошення обвинуваченої ОСОБА_4 в міжнародний розшук, - відмовити.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб, який обчислюється з часу фактичного затримання обвинуваченого.

У разі розшуку ОСОБА_4 невідкладно затримати її та доставити до суду.

Виконання ухвали доручити начальнику Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу обвинуваченої до суду або спливу 6 місяців з дня її винесення.

Ухвала суду оскарження не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_6