Справа №498/1668/24
Провадження по справі №1-кп/498/106/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000042 від 23 червня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулівка, Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, працюючого вантажником в ТОВ «Копійка-центр», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 с. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В кінці травня 2024 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення на право керування транспортними засобами, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання вказаного документу, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, через мережу Інтернет, за допомогою мобільного телефону, використовуючи соціальну мережу «Instagram» знайшов оголошення про можливість виготовлення підробленого посвідчення водія без проходження навчання та складання відповідного іспиту. Після чого, за допомогою меседжеру соціальної мережі «Instagram» вступив у злочинну змову з невстановленою органом дізнання особою, яка за грошову винагороду пообіцяла йому виготовити завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія. Остання повідомила, що за грошову винагороду у сумі 12000 гривень, зможе виготовити посвідчення на право керування транспортними засобами на ім`я ОСОБА_3 категорії «В». При цьому невстановлена особа повідомила про необхідність подання персональних даних, з метою їх розміщення на посвідченні водія, що надає право керування транспортними засобами. З метою досягнення обумовленої домовленості, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що посвідчення водія він у встановленому законом порядку, а саме згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року не отримував, діючи умисно, надав вищевказаній невстановленій особі, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані в подальшому для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорії серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 1242 від 04.06.2024 року.

В подальшому, невстановлена особа виготовила та 13.06.2024 надіслала ОСОБА_3 поштовим зв`язком на відділення № НОМЕР_2 ТОВ «Нова Пошта», розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де 16.06.2024 останнім було отримано вищевказане посвідчення для подальшого використання посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В», на ім`я ОСОБА_3 , з фотокарткою та підписом останнього, яке відповідно до висновку експерта виготовлено за допомогою термосублікаційної технології друку з використанням сублімаційного (ретрансфеерного) принтера, та не відповідає за способом виготовлення аналогічним бланкам «Посвідчення водія», які виготовляються на підприємстві, що здійснює їх випуск Поліграф комбінат «Україна», являючись пособником у його підробці, за що сплатив кошти в загальній сумі 12000,00 грн., за виготовлене посвідчення на його ім`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво в підробленні посвідчення, виданого установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того, 23.07.2024 о 15:45 ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «ВАЗ «2106» державний реєстраційній знак НОМЕР_3 , по автодорозі НОМЕР_4 сполучення «/Т-16-14/-Цебрикове» на околицях с. Вишневе Роздільнянського (колишнього Великомихайлівського) району Одеської області, де пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 04.06.2024 ТСЦ 1242, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке виготовлено за допомогою термосублікаційної технології друку з використанням сублімаційного (ретрансфеерного) принтера, та не відповідає за способом виготовлення аналогічним бланкам «Посвідчення водія», які виготовляються на підприємстві, що здійснює їх випуск - Поліграф комбінат «Україна», достовірно знаючи, що вказане посвідчення водія є підробленим та він у встановленому законом порядку його не отримував, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, передавши його працівнику відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 для перевірки, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа. За вище вказаних обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень (проступків) передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та у вчинені кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Прокурор в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального правопорушення (проступку) у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_5 , він згоден із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст.381КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст.302КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієїстатті тазгоди зрозглядом обвинувальногоакта успрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієїстатті тазгоди зрозглядом обвинувальногоакта успрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України співучасть в формі пособництва у підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання, та за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч. 5 ст.27, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу із застосуванням ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 серпня 2024 року - підлягає скасуванню на підставі частини 4 статті 174 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000,00 грн.

за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування визначити покарання у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17 000,00 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 серпня 2024 року - скасувати.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_1 , дата видачі 04 червня 2024 року, на право керування транспортними засобами категорії «В», виданого ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі (Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України) судові витрати у сумі 17 038,80 грн., пов`язані із проведенням судово - технічної експертизи документів №24-4172 від 31.07.2024 року.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1