печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представників особи, в інтересах якої подано скаргу - адвокатів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор» на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.07.2024 вх. № 163071-24,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.07.2024 вх. № 163071-24.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національним поліції України здійснюється досудове розслідування стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаних кримінальних провадженнях здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 18.04.2023 старшим групи у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 визначено прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування 22.08.2024 в межах кримінального провадження № 0000249 слідчими ГСУ Національної поліції України проведено обшук у приміщеннях нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 .

Під час обшуку слідчими вилучено майно, яке належить, у тому числі ТОВ «Новомиргородський цукор».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2023 у. справі № 757/40932/23-к клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, вилученого під час обшуку 22.08.2023 за вказаною адресою, залишено без задоволення.

Вказане рішення суду першої інстанції 11.06.2024 Київським апеляційним судом залишено без змін.

Незважаючи на обізнаність сторони обвинувачення про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого 22.08.2023 під час обшуку в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , набрання судовим рішенням законної сили та його безпосереднє отримання в суді,- уповноваженою особою ГСУ Нацполіції України в порушення вимог ст. 169 КПК України жодних заходів до виконання судового рішення не вжито та повідомлення з цього приводу слідчому судді не направлено.

Вказана бездіяльність уповноваженої особи ГСУ Нацполіції України у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023 стороною захисту оскаржена до Печерського районного суду м. Києва.

12 червня 2024 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2024 у справі № 757/6942/24-к задоволено скаргу адвоката - представника ОСОБА_8 , ПП «СТ-СЕРВІС», ПП АГРОФІРМА «ПЕРСПЕК¬ТИВА», ПП «АГРОФІМА МИТРОФАНІВСЬКА», ТОВ «НОВОМИРГОРОДСЬКИЙ ЦУКОР» на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000249 та зобов`язано уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України повернути все майно, вилучене 22.08.2024 у приміщенні по АДРЕСА_1 .

З огляду на невиконання уповноваженими особами Головного слідчого управління Національної поліції України, а саме слідчими у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, вищевказаних судових рішень, в їх діях вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, вчинене службовою особою.

18 липня 2024 року адвокатом ОСОБА_3 , прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подано заяву про вчинення службовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023.

Заяву про вчинення кримінального правопорушення адвокатом ОСОБА_3 подано на особистому прийому в Офісі Генерального прокурора та їй присвоєно вхідний № 163071-24.

Представники ТОВ «Новомиргородський цукор» - адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вказаної скарги, просив відмовити, зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

22.08.2023 слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено низку документів.

У подальшому вказаний обшук санкціонований відповідним рішенням Печерського районного суду м. Києва. 29.11.2023 Печерським районним судом м. Києва (с/с 757/40392/23-к) розглянуто клопотання прокурора про арешт вилученого майна та у його задоволенні відмовлено. Не погоджуючись із винесеною ухвалою прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення та 11.06.2024 Київським апеляційним судом ухвалу № 757/40932/23-к залишено без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Одночасно із цим установлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України задоволено клопотання сторони захисту щодо виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/6942/24-к від 12.06.2024 та володільцю майна запропоновано отримати його за адресою: АДРЕСА_2 , завчасно узгодивши дату та час такого отримання.

Ураховуючи викладене, в діях службових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України не вбачається ознак кримінального правопорушення.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення особи, яка звернулась зі скаргою, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національним поліції України здійснюється досудове розслідування стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. З ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

18 липня 2024 року адвокатом ОСОБА_3 , прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подано заяву про вчинення службовими особами Головного слідчого управління Національної поліції України кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023.

Заяву про вчинення кримінального правопорушення подано на особистому прийому в Офісі Генерального прокурора та їй присвоєно вхідний № 163071-24.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто сама заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та абз. 5 п. 1 глави 2 розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

При дослідженні матеріалів скарги, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості вимог скарги, оскільки в поданій заяві не наведено об`єктивних даних та не подано доказів, які свідчили б про ознаки кримінальних правопорушень, про які заявник зазначає в своїй скарзі, а свідчать про оскарження процесуальний та службових дій уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023.

Слідчий суддя, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на основі принципу змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку, що заявник не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Керуючись ст. ст.2, 22, 60, 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Новомиргородський цукор» на бездіяльність прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.07.2024 вх. № 163071-24 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1