ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/5668/24

Провадження № 11-сс/4820/363/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу; в апеляційній скарзі ОСОБА_5 прохав ухвалу скасувати та його клопотання, подане в порядку ст. 206 КПК України на дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 направити до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для нового розгляду.

Зазначає, що слідчий суддя безпідставно не звернув уваги на те, що загальні обов`язки слідчого судді, які визначені ст. 206 КПК України щодо захисту прав людини поширюються на будь-які випадки, незалежно від процедури, під час якої виникають відповідні обставини, за якими особа позбавлена свободи та безпідставно вважав, що в нього відсутні повноваження на розгляд вказаного клопотання. Вважає, що ст. 206 КПК України не обмежує повноваження слідчого судді на перевірку підставності позбавлення волі особи лише в межах будь-якого кримінального провадження, або лише щодо органів виконання покарань, ІТТ, СІЗО тощо.

Вислухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, з наступних підстав.

Представник заявника ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання апеляційного суду представник не з`явився, до початку судового засідання представник заявника ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи за відсутності його та ОСОБА_6 .

Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності заявника ОСОБА_6 та представника заявника ОСОБА_5 , на підставі наявних доказів.

Відповідно до вимог, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами та доповненнями) слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Як вбачається з матеріалів провадження, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду зі скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_5 зазначив, що 19.08.2024 р, близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_6 був зупинений на транспортному засобі на території блок-посту на околицях м. Дунаївці, зі сторони м. Хмельницький в напрямку м.Дунаївці працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після зупинки та перевірки особистих документів, останні примусово, поза волею ОСОБА_6 спочатку доставили його до відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після цього з ОСОБА_6 втратився зв`язок. Разом з тим, 20.08.2024 року цивільна дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 з телефонної розмови із працівниками Відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 дізналась, що його повезли до м. Кам`янець-Подільський.

Прохав постановити ухвалу, якою:

- зобов`язати працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області для з`ясування підстав позбавлення свободи, разом із матеріалами, які стали підставою для затримання ОСОБА_6 ;

- звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який незаконно утримується службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Так, Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 р. у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, в тому числі на території Хмельницької області.

При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в редакції закону від 02.03.2005 р. з наступними змінами і доповненнями, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_1 у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з обставин скарги та вказаних правових норм, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ним кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку статті 206 КПК України.

За наведеного, рішення слідчого судді про відмову у відкриті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги представника заявника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді