Справа № 165/5196/24
Провадження № 1-кс/165/1280/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (режимі ВКЗ), слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 розглянувшиу відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинськ Волинської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, не одружений, раніше судимий,

у кримінальному провадженні №0000073 від 13.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий обгрунтовує тим, що СВ ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, за процесуального керівництва Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 13.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

27.11.2024 о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Нововолинська, Волинської області, українцю, громадянину України, з середньою-спеціальною освітою, розлученому, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме:

протоколами допиту свідків військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

витягом з наказу про призупинення військової служби;

матеріалами службового розслідування відповідно до якого у діях солдата ОСОБА_6 вбачалися ознаки кримінального правопорушення;

іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Вказані матеріали є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вручене ОСОБА_6 повідомлення про підозру повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини, щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, п. 32, Series A, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Згідно Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України запроваджено воєнний стан строком на 30 діб. Станом на теперішній час воєнний стан триває.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та визначеним законодавством ризикам виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий зазначає, що в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється тим, що підозрюваний самовільно без дозволу командира не повернувся без поважних причин у місце розташування підрозділу, а відтак, у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство. Крім цього, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_6 та його нехтування наказами командира військової частини, а також вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 . А також те, що останній раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 07.10.2022 за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі тривалістю 5 років, якого на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів пов`язана з вступом в силу Закону України № 2531-IX від 16.08.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану», відповідно до якого під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважаю за доцільне звернути увагу суду на наступні обставини, які в силу ст. 178 КПК України, мають враховуватись судом при обранні запобіжного заходу:

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України з огляду на наявні докази, що перелічені вище у мотивувальній частині вказаного клопотання.

Санкція злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років (за відсутності альтернативного виду основного покарання), тобто є умисним тяжким злочином.

Ризик продовження чи повторення протиправної поведінки доводиться з огляду на встановлений факт вчинення підозрюваним злочину проти встановленого порядку несення військової служби, та продовження ним протиправної поведінки, спрямованої на дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини.

24.02.2022 військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Дії, що інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність в період триваючої збройної агресії Російської Федерації, особливо, в бойовій обстановці, оскільки спрямовані на підрив основоположної засади функціонування Збройних Сил України єдиноначальності.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує те, що у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , те, що останній не має міцних соціальних зв`язків, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , який самовільно залишив частину, будучи судимим, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, а відтак, докази та обставини, на які посилається слідчий дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому більш м`які запобіжні заходи, крім як тримання під вартою є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України, а тому слідчий суддя не визначає розмір застави останньому.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.184, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.205 КПК України,

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 29 листопада 2024 року до 27 січня 2025 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 27 січня 2025 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1