1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4354/24 1-кп/335/597/2024
29 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , представника особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працевлаштованого, маючого вищу освіту, не одруженого, не є особою з інвалідністю, не є депутатом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, фізичної особи підприємця, маючої вищу освіту, розлученої, маючої двох малолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, не є депутатом, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України,
Ухвалою судді від 19.04.2024 у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання на 16.05.2024, яке було неодноразово відкладено через неявку обвинувачених, зайнятість адвокатів в інших процесах та відпустку головуючого.
У підготовчому судовому засіданні процесуальний прокурор ОСОБА_3 просив кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні, підстав для його закриття не вбачає. Вказав на те, що обвинувальний акт відповідає положенням ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, в судове засідання викликати учасників судового провадження. Не вважав за необхідне складення досудової доповіді відносно обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Додатково будь-яких клопотань не заявляли.
Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Клопотань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду не надавали.
Потерпілої сторони за даним кримінальним провадженням не визначено.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з таких підстав.
Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя відповідно до ст. ст. 32, 33 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 КПК України або зупинення провадження, відсутні.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, відтак підстав для його повернення не вбачається.
Крім того, з метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового розгляду, з`ясовано у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та вчинені інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
З указаних мотивів суд доходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Таким чином, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України дане кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.
Коло осіб, які беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, обвинувачені, захисники.
З питання щодо необхідності складання відносно обвинувачених досудової доповіді необхідно зазначити наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.
Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Форма, зміст та порядок складання досудової доповіді про обвинуваченого визначаються законодавством.
Таким чином, враховуючи приписи санкції ч. 3 ст. 332 КК України, обвинувачені не є такими, відносно яких є можливість складення досудової доповіді.
Також, 08.05.2024 до суду надійшли клопотання представника власника майна ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме з двох транспортних засобів.
Відповідно до клопотання слідчого був накладений арешт на майно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на транспортні засоби: Renault Trafic, 2010 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .
Разом з тим зазначають, що на час винесення такої ухвали право власності на зазначені транспортні засоби вже належало гр. ОСОБА_9 . Останній не має статусу у кримінальному провадженні і накладений арешт порушує його право на вільне розпорядження своїм майном. Таким чином, арешт накладено на майно, що вже не належало ОСОБА_10 , а було у власності ОСОБА_9 .
23.02.2024 Адвокатське об`єднання «ТДС ГРУП» звернулось із адвокатським запитом до старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_11 .
Згідно зазначеної ухвали також вбачається, що 08.11.2023 відбулась перереєстрація вищезазначених автомобілів на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з присвоєнням номерного державних знаків НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .
В супереч наведеному, слідчий суддя не перевірив відомості під час накладення арешту на майно, що зазначені транспортні засоби 23.11.2023 були перереєстровані на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 23.11.2023 р. СТО № 701201.
Представником ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду, в якій просили скасувати накладений арешт на транспортні засоби: Renault Trafic, 2010 року випуску, VIN-номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .
На теперішній час арешт на автомобілі марки Renault Trafic, 2010 року випуску, VIN- номер НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 та Renault Trafic, 2012 року випуску, VIN-номер НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 вже триває понад 5 місяців, що грубо порушує права ОСОБА_9 .
Далі зазначили, що майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
На даний час ОСОБА_9 позбавлений можливості володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Враховуючи це, вважали, що накладений арешт на транспортні засоби є необґрунтованим та підлягає скасуванню, адже грубо порушує права власника майна ОСОБА_9 .
Крім того, ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна (ч. 2 ст. 64-2 КПК України).
Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора. Разом з тим, як вбачається із ухвали слідчого судді від 05.12.2023, арешт був накладений за результатами розгляду клопотання слідчого.
Вважають, що вказані обставини дають підстави для висновку, що арешт на нерухоме майно був накладений необґрунтовано за зверненням неналежного суб`єкта.
Якщо відповідне клопотання подане з відома прокурора, це не спростовує того факту, що клопотання подане слідчим, оскільки це вбачається із вступної і резолютивної частини ухвали.
Зі змісту ухвали слідчого судді, вбачається те, що арешт на нерухоме майно накладено у зв`язку із тим, що автомобіль є знаряддям вчинення злочину, однак зазначена позиція спростовується численними правовими висновками Верховного Суду. Разом з тим, в ухвалі не зазначено, якими саме критеріям відповідає накладення арешту на майно особи, яка не є фігурантом кримінального провадження та навіть не має статусу свідка.
В підготовчому судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 заявлені ним клопотання підтримав повністю за тих обставин, які в них викладені. Додатково зазначив, що транспортні засоби наразі знаходяться у фактичному користуванні ОСОБА_9 , але останній має намір їх продати, а наявність арешту цьому перешкоджає. Така ситуація суттєво обмежую права власника майна, який не є ні підозрюваним, ні будь-яким іншим учасником даного кримінального провадження.
Прокурор щодо заявлених клопотань заперечував. Вказав на те, що на стадії підготовчого судового провадження суд об`єктивної можливості розглянути зазначені клопотання не має. Докази суду не надавалися, дослідити постанови про визнання цих транспортних засобів речовими доказами наразі немає можливості. В даному кримінальному провадження зазначені транспортні засоби визнані речовими доказами і під час розгляду справи може виникнути необхідність огляду таких доказів, які є мікроавтобусами, що безпосередньо використовувалися для перевезення людей. Наразі вирішується питання щодо внесення відомостей до ЄДРДР за фактом неправомірного відчуження такого майна. Окремо вказав на те, що при апеляційному оскарженні ухвали слідчого судді доводи заявника вже досліджувалися та їм надано правову оцінку.
Обвинувачений ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні вказав на те, що під час обшуку 03.11.2023 зазначені транспортні засобу були у нього вилучені як їх власника, оскільки на той час саме на нього було зареєстровано право власності на них. Затим, за час досудового розслідування, автомобілі були відчужені іншим особам без його відома і подальша доля транспортних засобів йому не була відома до цього часу. Він заперечує щодо задоволення клопотання про скасування арешту, так як вважає за необхідне вирішити питання про вибуття з його власності такого майна правовим шляхом додатково.
Захисник ОСОБА_8 вказав на те, що юридично автомобілі належали його підзахисному ОСОБА_7 . Надалі, вже коли він перебував під слідством в м. Запоріжжі, поза його волею транспортні засоби вибули з його власності. Фактично транспортні засоби були вивезені до м. Одеси іншими особами. Зазначене майно було визнано речовими доказами за цим провадження, а тому клопотання про скасування арешту є передчасним.
Обвинувачена ОСОБА_5 при вирішенні клопотання про скасування арешту майна на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, судовий розгляд якого не розпочато, а тому вважає, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним. Разом з тим, вказав на те, що ризик відчуження майна є реальним, про що зазначено самим представником заявника.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.
Заявником не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відпала необхідність у застосуванні такого обмеження. Питання щодо обґрунтованості накладеного арешту було предметом дослідження під час вирішення питання про накладення арешту та йому надана оцінка в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 09.04.2024.
Перелік питань, які суд вирішує під час підготовчого провадження визначений ст.ст. 314-315 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.
Обвинувальний акт за даним кримінальним провадженням був затверджений прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 16 квітня 2024 року.
17.04.2024 зазначений обвинувальний акт надійшов в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Обов`язок доведення обставин, які б підтверджували факт того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, законодавцем покладено на сторону, яка звертається до суду з даним клопотанням.
Заявником жодними доказами не доведено що арешт накладено не обґрунтовано, або в такому відпала необхідність.
У даному випадку судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу законності і він не був свавільним, саме втручання є пропорційним, і відповідає тяжкості правопорушення.
Скасування арешту на даному етапі можу призвести до того, що не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Враховуючи вищенаведене, заявником на даному етапі не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, тому суд вважає таке клопотання передчасним, та таким що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 31-33, 174, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,-
В клопотаннях представника особи, щодо майна якої вирішується питання про скасування арешту заявника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.
Судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.
Викликати у судове засідання учасників судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 01 листопада 2024 року о 14.30 год..

Суддя: ОСОБА_1