справа № 619/3783/24
провадження № 1-кс/619/774/24
УХВАЛА

іменем України

15 липня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000593від 28 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Прокурор Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000593 від 28 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що 28 травня 2024 року до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від заступника військової частини ОСОБА_4 про те, що 28.05.2024 о 12 год 54 хв в лісі біля с. Лісне Харківського району Харківської області виявлено труп військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вогнепальним пораненням в області голови.

В подальшому, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення викрито ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого затримано в порядку ст. 208 КПК України співробітниками СКП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за сукупністю ознак, що свідчить про вчинення останнім кримінального правопорушення.

Так, 28.05.2024 ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 КПК України, у присутності понятих слідчим проведено особистий обшук затриманої особи, під час якого у останнього вилучено:- мобільний телефон - смартфон марки «SAMSUNG Galaxy J7 Core» у чохлі чорного кольору з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; - паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Краснопільським РВУ МВС України в Сумській області від 04.01.1996;- штани сірого кольору фірми «Nikе»;- флісову кофту кольору оливи на блискавці;- футболку кольору НОМЕР_5 .

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 28.05.2024, вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вилучене в ході оглядів місць події 28.05.2024 - є тимчасово вилученим майном.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз, та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Прокурор подала до суду заяву, в якій клопотання підтримала, просить його задовільнити з підстав, зазначених у ньому, та судовий розгляд провести у її відсутність.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 травня 2024 року до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 115 КК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтувала підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема, необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих дій.

Всі зазначені вище процесуальні дії направлені на здійснення швидкого, неупередженого та об`єктивного досудового розслідування з метою встановлення істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, вказане у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 28 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, що 28 травня 2024 року до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від заступника військової частини ОСОБА_4 про те, що 28.05.2024 о 12 год 54 хв в лісі в АДРЕСА_1 виявлено труп військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вогнепальним пораненням в області голови.

В подальшому, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення викрито ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого затримано в порядку ст. 208 КПК України співробітниками СКП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за сукупністю ознак, що свідчить про вчинення останнім кримінального правопорушення.

Вказані речі та документи, на які просить накласти арешт прокурор, відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав і підозр вважати, що дані матеріальні об`єкти могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім іншого, ці предмети 28 травня 2024 року постановою слідчого, було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Враховуючи вказані обставини, клопотання прокурора, в частині накладення арешту на вищевказані речі та документи (мобільний телефон, одяг) є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження, а також, з метою забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке 28.05.2024 під час проведення особистого обшуку затриманої особи, було вилучено, а саме:

- на мобільний телефон - смартфон марки «SAMSUNG Galaxy J7 Core» у чохлі чорного кольору з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ;

- штани сірого кольору фірми «Nikе»;

- флісову кофту кольору оливи на блискавці;

- футболку кольору НОМЕР_5 .

На даному етапі кримінального провадження не надано доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження. Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження речових доказів та може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню подане прокурором клопотання в частині накладення арешту на вилученний 28 травня 2024 року у ОСОБА_6 в ході проведення вищевказаного обшуку паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Краснопільським РВУ МВС України в Сумській області від 04.01.1996, який 28 травня 2024 року постановою слідчого був визнаний речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Так, прокурор аргументує своє клопотання про накладення арешту на зазначений документ саме необхідністю збереження вказаного речового доказу. Однак, незважаючи на наявність означеної постанови слідчого від 28.05.2024 про визнання речовим доказом, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення в своєму клопотанні не доведено наявності достатніх підстав вважати, що оригінал особистого документу паспорт, (який є необхідним для реалізації конституційних прав особи), на даний час містить ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Зокрема, прокурором у клопотанні жодним чином не доведено, що цей документ, дозвіл на відшукання якого не було надано в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберіг на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім того, документ не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, відсутні й підтверджуючі відомості, що вказаний документ був набутий кримінально протиправним шляхом.

Тобто, в даному випадку відсутні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_6 означений документ, в розумінні ст. 98 КК України, має будь-яке відношення до кримінального провадження 0000593. Цей документ не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, які б давали підстави тимчасово вилучати його, а отже стороною обвинувачення не доведено, що були наявні правові підстави для вилучення вказаного майна. Тому, правові підстави для накладення арешту на вказаний документ, на сьогоднішній день відсутні.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність такого арешту, з метою збереження речових доказів, не знайшли підтвердження під час дослідження матеріалів, якими обґрунтовані доводи клопотання, оскільки не доведено, що паспорт має значення та будь-яке відношення до факту можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно, що він дійсно являється тим доказом, необхідність у збереженні якого наявна у кримінальному провадженні № 0000593.

Окрім того, стороною обвинувачення не представлено доказів того, що для забезпечення виконання завдань кримінального провадження необхідно накласти арешт саме на вилучений у ОСОБА_6 , виданий на його ім`я паспорт.

У разі накладення арешту на паспорт ОСОБА_6 буде позбавлений можливості ідентифікувати себе в органах державної влади та здійснювати інші реєстраційні дії необхідні для забезпечення життєдіяльності.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора в частині накладення арешту на паспорт громадянина України ОСОБА_6 є безпідставним та немотивованим, у зв`язку з чим, в його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000593від 28 травня 2024 року на тимчасово вилучене майно 28 травня 2024 року під час проведення особистого обшуку затриманої особи, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:

- мобільний телефон - смартфон марки «SAMSUNG Galaxy J7 Core» у чохлі чорного кольору з сім-картою НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ;

- штани сірого кольору фірми «Nikе»;

- флісову кофта кольору оливи на блискавці;

- футболку кольору НОМЕР_5 , до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали по визначенню місця зберігання арештованого майна покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, контроль за виконанням на прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1