Єдиний унікальний номер 317/3257/24
Провадження № 1-кп/317/347/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 21.05.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біленьке, Запорізького району, Запорізької області, громадянина України, який має не повну середню освіту, проходить військову службу на посаді механіка водія медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому в силу ст.89 КК України

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 вересня 2023 року № 271 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду механіка водія медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів з гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів» передбачено порядок отримання дозвільних документів на придбання вогнепальної зброї та бойових припасів.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_4 , перебуваючи в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , а саме поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , шляхом виймання руками з ящику, спеціально пристосованого для збереження бойових припасів, взяв один запал від гранати та один корпус гранати, тим самим придбав вказані бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої.

В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв, перебуваючи в місці тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , а саме поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , сховав у власню кишеню запал від гранати та корпус від гранати, тим самим вчинив дії з носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Надалі, 21 травня 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції, поблизу будинку АДРЕСА_4 .

В ході проведення огляду, в бардачку автомобілю марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_4 , працівниками поліції, серед його особистих речей, було виявлено вибуховий пристрій, а саме уніфікований підривач дистанційної дії УЗРГМ.

Того ж дня, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення невідкладного обшуку було виявлено та вилучено корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення.

Відповідно до висновку експерта наданий на дослідження предмет циліндричної форми, являється бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0.2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г.

Наданий на дослідження предмет еліпсидної форми, являється корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 промислового виготовлення, який до бойових припасів та бойових пристроїв не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 50-56 г.

Наданий на дослідження корпус бойової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовим підривачем УЗРГМ являється вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він їхав додому на лікування та забув, що в броніжилеті зберігав запал та гранати.Був заьриманий на блок-посту. Виявлену зброю видав добровільно. Знав, що везти зброю додому не можна. Кількість вилученої зброї та боєприпасів в обвинувальному акті відповідає дійсній кількості. У вчиненому розкаюється..

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України незаконне придбання, носіння, зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних Сил України. Відомостей щодо перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під наглядом лікаря психіатра не має, на обліку у нарколога перебуває з 2023 року.

Так, у відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, належить до категорії тяжких.

Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, думку прокурора, зважаючи на наслідки кримінального правопорушення, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкцій статті.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

У той же час, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, відсутність шкоди, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_5 остаточного покарання у вигляді позбавлення волі та із застосування ст. 75, 76 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На переконання суду саме таке покарання буде мати необхідний і достатній виховний ефект. Воно буде сприяти нейтралізації негативних настанов, прищепленню поваги до закону.

Документально підтверджені процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 5679, 60 грн. підлягають стягненню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави, оскільки залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 5679 грн. 60 коп. (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять грн. 60 коп.).

Речові докази передані до камери речових доказів ВП № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1