УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирськтго РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003089 від 03.10.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на сумку чорного кольору, фотоапарат марки «Panasonic» моделі «Lumix DC-GH5» серійний номер- НОМЕР_1 , зарядний пристрій білого кольору, акумуляторна батарея із написом «Li-ion», зв`язка ключів, гаманець червоного кольору в середині із документами а саме паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку «ощадбанку» № НОМЕР_2 та фарфорову шкатулка в середина якої містяться флеш носії інформації, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів з позбавленням права на відчуження, користування та розпорядження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив проводити без участі слідчого.

ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Житомирськтго РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, відомості про яке 08.10.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003089 від 03.10.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2024 року близько 15:00 год., перебуваючи в приміщені ресторану «Файна Кнайпа» що по вул. Новий Бульвар 2 у м. Житомир, невідома особа, таємно, шляхом вільного доступу, з лавки здійснила крадіжку сумки в якій знаходився фотоапарат з об`єктивом « ОСОБА_6 », чим заподіяла матеріальну збиток на суму 40000 грн.

04.10.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: сумку чорного кольору, фотоапарат марки «Panasonic» моделі «Lumix DC-GH5» серійний номер- НОМЕР_1 , зарядний пристрій білого кольору, акумуляторна батарея із написом «Li-ion», зв`язка ключів, гаманець червоного кольору в середині із документами а саме паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , банківська картка «ощадбанку» № НОМЕР_2 та фарфорова шкатулка в середина якої містяться флеш носії інформації.

04.10.2024, вилучені під час огляду, вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на його вчинення; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим слідчий у клопотанні не надав жодних обґрунтувань яким критеріям речового доказу, наведеним у статті 98 КПК України, відповідає паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 .

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на недоведеність слідчим використання вищевказаних документів як доказу у кримінальному провадженні, накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 може призвести до порушення прав власника.

З огляду на завдання арешту майна, враховуючи, що вищевказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні і могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів для проведення повного, всебічного, об`єктивного розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на сумку чорного кольору, фотоапарат марки «Panasonic» моделі «Lumix DC-GH5» серійний номер- НОМЕР_1 , зарядний пристрій білого кольору, акумуляторна батарея із написом «Li-ion», зв`язка ключів, гаманець червоного кольору в середині із документами а саме паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , студентський квиток на ім`я ОСОБА_5 , банківську картку «ощадбанку» № НОМЕР_2 та фарфорову шкатулку в середина якої містяться флеш носії інформації, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власників та користувачів, можливості відчужувати розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1