ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 Справа №596/520/22 Провадження №1-кп/607/539/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000072 від 24.03.2021р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свірж, Перемишлянського району Львівської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утримані перебувають чотири неповнолітні дитини, працюючого на посаді тимчасово виконуючого обв`язки Природного заповідника «Медобори», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на посаді т.в.о. директора ПЗ «Медобори», на якого покладено обов`язок дотримуватися в установі трудового законодавства, положень Конституції України та Кодексу законів про працю України, знехтував вимогами цього законодавства і службовими обов`язками, вчинив кримінальне правопорушення проти трудових прав особи, а саме повторне звільнення працівника природного заповідника «Медобори» ОСОБА_8 з особистих мотивів, тобто грубе порушення законодавства про працю, за наступних обставин.

На підставі особистих неприязних відносин ОСОБА_3 до працівника ПЗ «Медобори» ОСОБА_8 , у Т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне звільнення ОСОБА_8 з роботи.

Реалізуючи цей умисел, 23.09.2021 т.в.о. директора ПЗ «МЕДОБОРИ» ОСОБА_3 письмово повідомив ОСОБА_8 про зміни істотних умов праці в заповіднику та запропонував обійняти одну із вакантних посад, що не відповідали спеціальності та кваліфікації цього працівника. ОСОБА_8 30.09.2021 надав письмову згоду продовжувати працювати в установі із зміненими умовами праці та виявив бажання обійняти відповідну вакантну посаду. Проте, 06.10.2021 ОСОБА_3 в порушення двомісячного строку та при відсутності підстав припинення трудового договору, достовірно знаючи, що працівник не відмовляється від продовження роботи із зміненими умовами праці, в порушення порядку, установленого ст.ст. 32, 36, 49-2 КЗпП України, видав незаконний наказ №176-к від 06.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_8 », яким звільнив з 07.10.2021 майстра лісу ОСОБА_8 з посади та роботи на підставах п. 6 ст. 36 КЗпП України.

ОСОБА_8 не погодився з прийнятими ОСОБА_3 рішеннями та звернувся в Гусятинський районний суд Тернопільської області із позовними вимогами скасувати наказ роботодавця як незаконний. Суд 19.04.2022 розглянув трудовий спір та постановив рішення, яким визнав незаконним та скасував наказ ПЗ «МЕДОБОРИ» від 06.10.2021 №176-ї «Про звільнення ОСОБА_8 », зобов`язав поновити ОСОБА_8 на посад (роботі) майстра лісу Городницького лісництва ПЗ «МЕДОБОРИ», стягнув із заповідника у користь працівника середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду, судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу.

Отже ОСОБА_3 , обіймаючи посаду виконувача обов`язків директора ПЗ «МЕДОБОРИ», будучи посадовою особою, на яку покладено організаційно розпорядчі та керівні функції, умисно, грубо порушуючи вимоги ст.ст. 19, 43 Конституції України та ст.ст. 5-1, 32, 36, 49-2, 141 КЗпП України, п. 3.6. Положення про ПЗ «МЕДОБОРИ» №231, п. 2.3 Розділу II Колективного договору, Правил внутрішнього трудового розпорядку, усвідомлюючи можливість безпосереднього впливу на підлеглих працівників установи, з особистих мотивів, а саме на ґрунті образ та особистих неприязних відносин, повторно своїм наказом звільнив ОСОБА_9 з роботи, чим порушив гарантоване конституційне його право на працю, заробіток та належні умови проживання.

Тому, органом досудового розслідування на підставі зібраних доказів зроблений висновок про достатність підстав для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, а саме незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів повторно, тобто грубе порушення законодавства про працю.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України за обставин, які викладені в обвинувальному акті не визнав та надав показання із яких свідчить, що була проведена реорганізація і відбувся перехід від одного державного підприємства до іншого, у зв`язку із чим здійснено перехід на новий (змінений) штатний розпис, який затверджений Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів. Проект штатного розпису відправили для затвердження Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України, після чого даний штатний розпис повернуто в ПЗ "МЕДОБОРИ". Було зібрано збори, на яких висвітлено ситуацію, що виникла, тобто згідно нового штатного розпису передбачено можливість переведення, звільнення або прийняття працівників з посад, які були призначені попередньо на посади, які введені. Як слідує із штатного розпису на 2021 рік природного заповідника «МЕДОБОРИ», в штатному розписі відсутні посади майстра лісу. Так, зокрема, Городницьке природоохоронне науково-дослідне відділення налічує 11 штатних посад: начальник відділення, заступник начальника відділення, інспектор з охорони природно-заповідного фонду, природоохоронник, прибиральник службових приміщень, робітних благоустрою, сторож. Деяких працівників було переведено, а інші були звільнені та прийняті на роботу з подальшим проходженням конкурсу згідно нового штатного розпису. Кадровою процедурою займалися спеціалісти, які мали цей напрямок роботи та наділені певними повноваженнями. Він, як керівник здійснював нагляд, щоб все відбувалося згідно норм чинного законодавства. Майстру лісу Городницького лісництва ОСОБА_8 надіслано повідомлення, у змісті якого вказувалось про те, що у зв`язку зі змінами істотних умов праці природну заповіднику «МЕДОБОРИ», новим штатним розписом і скорочення чисельності та штату працівників природного заповідника «МЕДОБОРИ», ОСОБА_8 пропонувались наступні вакантні посади а саме: провідний юрисконсульт, провідний інженер з охорони природних екосистем, інженер з охорони природних екосистем 1 категорії, фахівець з екологічної освіти, начальник господарського відділу, водій легкового автомобіля, водій автотранспортних засобів, прибиральник службових приміщень, робітник благоустрою, а також зазначено про те, що у разі прийняття пропозиції про переведення не пізніше 04.10.2021р. просять подати відповідь до відділу кадрів, а уразі відмови - у той самий термін повідомити про прийняте рішення працівників відділу кадрів. Від ОСОБА_8 надійшла відповідь на повідомлення, де ним зазначалось про те, що запропоновані посаді у повідомленні не відповідають його професії, спеціальності, кваліфікації та посаді. За підсумками проведеного засідання первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природного заповідника «Медобори» надано згоду на розірвання трудового договору із ОСОБА_8 згідно п. 6 ст. 36 КЗпП України та ним, як т.в.о. директора ПЗ "МЕДОБОРИ" виданий наказ про звільнення ОСОБА_8 . В нього ніякого прямого умислу звільняти працівника не було, а лише виданий наказ як посадовою особою підприємства, на підставі прийнятого профспілковою організацією рішення, оскільки служба цим займалася і доповіла, що відповідна посада потребує відповідної перекваліфікації, а в ОСОБА_8 відповідно відсутня дана кваліфікація, тому йому запропоновано було варіанти посад, однак ОСОБА_8 відмовився займати будь-яку з цих посад, оскільки в нього відсутні документи про освіту по даних посадах. Проте, неодноразово надсилав лист, що він згідний працювати на тій посаді, на якій він працює, але якої вже не було в штатному розписі згідно реорганізації. Реорганізація, скорочення відповідала істотним умовам праці, тому що змінилася організація, штатний розпис, оплата праці працівників. ОСОБА_8 звернувся в суд і суд видав рішення про поновлення його на роботі на посаді майстра лісу. В новому штатному розписі не було посади майстра лісу і йому запропоновано рівнозначну посаду. ОСОБА_3 звернувся з роз`ясненням в Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України про погодження посади інспектора з охорони природно-заповідного фонду. Міністерство затвердило і внесли зміни в штатний розпис. Однак, потім ОСОБА_8 не пройшов атестацію і сам добровільно перевівся на посаду робітника, де працює по сьогоднішній день. Стверджує, що умислу щодо незаконного звільнення ОСОБА_8 з роботи як з особистих мотивів, так і для видачі завідомо незаконного наказу про звільнення працівника у нього не було, особисті мотиви взагалі відсутні, ним, як т.в.о. обов`язки директор ПЗ «Медобори» лише видався і підписувався наказ про звільнення. Однак, як потім з`ясувалося після прийняття Гусятинським районним судом рішення, яким був скасований наказ від 06.10.2021, відповідальною особою, яка займалася кадровими питаннями по ПЗ « Медобори », не належним чином було розраховано терміни для скорочення працівника і прийняття відповідного наказу, про що і було вказано рішенням Гусятинського районного суду. Він не перевіряє і не розраховує дні, після спливу яких можна видавати наказ про звільнення, йому було надано рішення профспілкового комітету від 06.10.2024, на якому одноголосно вирішили питання про скорочення ОСОБА_8 , що і послужило для видачі наказу по ПЗ « Медобори » за його підписом про звільнення ОСОБА_8 . Після поновлення ОСОБА_8 на роботі, йому відповідно виплачений середній заробіток, моральна шкода, а тому його порушенні права відновленні. За наслідками розгляду кримінального провадження просить перекваліфікувати обвинувачення із ч. 2 ст. 172 КК України та ч. 1 ст. 172 КК України, оскільки в даному випадку немає повторності вчиненого та виправдати його через недоведеність наявності особистих мотивів чи інтересів для звільнення ОСОБА_8 . У разі, якщо суд прийде до висновку про доведеність в його діях складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України, то просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності. Заявлений потерпілим цивільний позов не визнає, так як не винний у пред`явленому обвинуваченню.

Із обставин інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке мало місце 06.10.2021, викладеного в обвинувальному акті та підтриманого протягом судового розгляду та у судових дебатах державним обвинуваченим встановлено, що до кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 172 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , органом досудового розслідування віднесено - вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення повторно.

Проте, як встановлено судом під час судового розгляду кримінального провадження, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21.07.2023 звільнено ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, яке мало місце 04.02.2020 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000072 від 24.03.2021р. про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України закрито.

Також, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за наслідками розгляду клопотання сторони захисту встановлено, що ОСОБА_3 згідно обвинувального акту обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України, яке охоплює в собі три епізоди незаконного звільнення працівника із роботи, а саме 17.02.2020, 27.01.2021, 06.10.2021, які є окремими і закінченими кримінальними правопорушеннями від дати встановлення такого незаконного звільнення і яке згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином. З часу інкримінованого ОСОБА_3 діяння по епізодах 17.02.2020 і 27.01.2021 минуло більше ніж три роки, протягом яких строк давності не зупинявся та не переривався.

Тому, ухвалою Тернопільського міськарйонного суду Тернопільської області від 12.07.2024 обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за пред`явленим обвинуваченням за ч. 2 ст. 172 КК України по епізодах незаконного звільнення ОСОБА_8 з роботи 17.02.2020 і 27.01.2021 з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000072 від 24.03.2021р. закрито в частині пред`явленого обвинувачення за ч. 2 ст. 172 КК України по епізодах незаконного звільнення 17.02.2020 і 27.01.2021.

Зважаючи на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що за відсутності судового рішення про доведення вчинення особою кримінального правопорушення, яке є закінченим, в даному випадку епізоди незаконного звільнення ОСОБА_3 працівника 04.02.2020, 17.02.2020, 27.01.2021, кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 172 КК України із кваліфікуючою ознакою як повторність є незаконним.

При відсутності і недоведеності такої кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення за статтею 172 Кримінального кодексу України, як вчинення дій, передбачених частиною 1 цієї статті повторно, виключає можливість встановити і довести вчинення ОСОБА_3 саме даного кримінального правопорушення та відповідно і притягнути його до кримінальної відповідальності.

Попри цього суд зазначає, у відповідності до положень частини 3 статті 337 Кримінального процесуального кодексу України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 по обставинах вчиненого кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, відсутня ознака повторності вчинення, у зв`язку з чим вчинене ним діяння підлягає перекваліфікації із ч. 2 ст. 172 КК України на ч. 1 ст. 172 КК України і кваліфікує дії ОСОБА_3 як незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, тобто грубе порушення законодавства про працю.

При вчиненні процесуальної дії судом на перекваліфікацію кримінального правопорушення в порядку ч. 3 ст. 337 КК України за наслідками розгляду кримінального провадження не порушені права обвинуваченого на свій захист від кваліфікації судом нового обвинувачення, оскільки стороною захисту визнається факт звільнення працівника із роботи, проте заперечується наявність у ОСОБА_3 на це особистих мотивів, що мало місце 06 жовтня 2021 року і заперечується в цілому наявність складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України згідно ст. 12 цього Кодексу є проступком, в санкції вказаної частини не передбачається покарання у виді обмеження волі. З часу інкримінованого ОСОБА_3 діяння, а саме 06 жовтня 2021, минуло більше ніж два роки, протягом яких строк давності не зупинявся та не переривався, наслідком чого є звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України. Однак, стороною захисту не визнається в цілому наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного кримінального правопорушення, а тому суд завершує розгляд кримінального провадження шляхом ухвалення вироку із наданням оцінки зібраним і дослідженим доказам, як то письмовим матеріалам, показань свідків та потерпілого.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У даному випадку, враховуючи перекваліфікацію судом інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 діяння на ч. 1 ст. 172 КК України, а саме незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів 06 жовтня 2021 року, тобто грубе порушення законодавства про працю, як це викладено в обвинувальному акті, а тому судом надається правова оцінка письмовим доказам, які подані прокурором для доведення факту наявності в діях ОСОБА_3 складу вказаного кримінального правопорушення і які стосуються події по звільненню працівника ОСОБА_8 із роботи саме 06 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, у тому числі, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

В підтвердження вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за висновками органу досудового розслідування, прокурором додані і дослідженні в судовому засіданні докази, із яких встановлені наступні обставини.

Згідно із Положенням «Про природний заповідник «МЕДОБОРИ», який затверджений Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 07.12.2000 №231 (зі змінами), ПЗ «МЕДОБОРИ» є юридичною особою і утримується за рахунок коштів державного бюджету. Адміністрацію заповідника очолює директор.

Наказом заступника голови Державного агентства лісових ресурсів України №74-к від 11.02.2019 «Про призначення ОСОБА_3 тимчасово виконуючим обов`язки директора ПЗ «МЕДОБОРИ» ОСОБА_3 призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ПЗ «МЕДОБОРИ» з 13 лютого 2019 року на період до призначення керівника в установленому законодавством порядку. (стор. 38 Том 2).

Відповідно до п. 3.6 Глави 3 Положення №231 до повноважень директора входить здійснення керівництво роботою адміністрації Заповідника, покладено також відповідальність за виконання завдань, забезпечення дотримання трудовим колективом законності, трудової та виробничої дисципліни, укладення господарських, цивільно-правових договорів/угод, трудових договорів (контрактів), у межах своєї компетенції видає накази та доручення, дає вказівки, обов`язкові для всіх підрозділів та працівників Заповідника, призначає та звільняє з роботи працівників Заповідника з триманням вимог законодавства, здійснює інші повноваження.

З метою регулювання виробничих, соціально-економічних відносин і погодження інтересів працівників і адміністрації Заповідника, між ними у відповідності до законодавства укладається колективний договір.

Відповідно до п. 2.3 Розділу ІІ Колективного договору ПЗ «МЕДОБОРИ», затвердженого Протоколом №1 від 02.01.2020 первинної профспілкової організації заповідника адміністрація Заповідника зобов`язалася не звільняти працівників з ініціативи керівника без достатніх підстав і без погодження з профспілковим кометі том, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

ОСОБА_8 працює в Городницькому лісництві ПЗ «МЕДОБОРИ». Наказом директора ПЗ «МЕДОБОРИ» №1 від 06.01.2015 ОСОБА_8 переведений на посаду майстру лісу Городницького лісництва ПЗ «МЕДОБОРИ» (стор. 243 Том 2).

Відповідно до посадової інструкції майстра лісу Городницького лісництва ПЗ «МЕДОБОРИ», затвердженої 17.02.2016 директором природного заповідника, ОСОБА_8 здійснює охорону ввіреного йому лісового обходу від всіх видів порушень встановленого режиму заповідника та контроль за станом території обходу об`єктів, що складають особливу цінність.

Згідно заяви, яка зареєстрована 02.11.2021 в Тернопільській обласній прокуратурі, ОСОБА_8 просить внести відомості до ЄРДР і розпочати досудове розслідування за фактом повторного незаконного звільнення керівником Природного Заповідника «Медобори» ОСОБА_3 з особистих мотивів та грубим порушення законодавства про працю ОСОБА_8 з роботи 06 жовтня 2021 року, який був поновлений на роботі рішенням суду. (стор. 98 Том 2).

Відповідно до об`єднаного витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань, 03 листопада 2021 року зареєстровані відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 172 КК України, із фабули якого свідчить, що керівник природного заповідника «Медобори» з особистих мотивів та грубим порушенням законодавства про працю 27.01.2021 повторно протиправно звільнив з роботи ОСОБА_8 , що підтверджено рішенням Гусятинського районного суду у справі №596/201/24 від 24 червня 2021 року. Окрім цього, керівник природного заповідника «Медобори» з особистих мотивів та грубим порушенням законодавства про працю 06.10.2021 повторно протиправно звільнив з роботи поновленого за рішення суду ОСОБА_8 (стор. 97 Том 2).

Згідно штатного розпису природного заповідника «Медобори» за 2021 рік, який затверджений начальником Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_25 за січень 2021 рік, у природному заповіднику числиться посада майстер лісу (стор. 240 Том 3).

Із штатного розпису на 2021 рік природного заповідника «Медобори», затвердженого державним секретарем ОСОБА_10 29.07.2021 свідчить, що в штатному розписі відсутні посади майстра лісу. (стор. 241-242 Том 3).

02 серпня 2021 року Т.в.о. директора Природного заповідника «Медобори» ОСОБА_11 видав Наказ №94-к «Про зміну істотних умов праці природного заповідника «Медобори», яким у зв`язку з розпорядженням Кабінету міністрів України від 23.12.2020 №1628-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних установ та організацій до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів» та переходом на новий (змінений) штатний розпис вирішено до 03 серпня 2020 року повідомити працівників ПЗ «Медобори» під підпис про те, що у зв`язку із істотними змінами умов праці в ПЗ « Медобори » всі посади будуть скороченні по діючому штатному розписі та буде впроваджуватися новий штатний розпис. (стор. 166 Том 6).

02 серпня 2021 року збори трудового колективу ПЗ «Медобори» прийняли рішення, яке затверджене протоколом №1/2021 про ознайомлення всіх працівників з Наказом №94-к «Про зміну істотних умов праці природного заповідника «Медобори» під особистий підпис». (стор. 167-168 Том 6).

23 вересня 2021 року Природний заповідник «Медобори» за підписом Т.в.о. директора ОСОБА_3 вручив ОСОБА_8 повідомлення, в якому зазначалося, що у зв`язку із змінами істотних умов праці природного заповідника «Медобори» та новим штатним розписом, скороченням чисельності та штату працівників ПЗ «Медобори», запропоновано вакантні посади, а саме провідний юрисконсульт, провідний інженер з охорони природних екосистем, інженер з охорони природних екосистем І категорії, фахівець з екологічного освіти, начальника господарського відділу, воді легкового автомобіля, водій автотранспортних засобів, прибиральник службових приміщень, робітник благоустрою та вказано повідомити до 04.10.2021 у разі прийняття пропозиції про переведення, а також у той самий термін повідомити у разі відмови у прийнятті пропозиції. У разі не надходження відповіді, то ОСОБА_8 буде звільнено із посади на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. (стор. 169 Том 6).

30 вересня 2021 року ОСОБА_8 повідомив ПЗ «Медобори», що він, майстер лісу, не відмовляється від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Однак, ПП « Медобори » не повідомив про зміну істотних умов праці, не надав для ознайомлення новий штатний розпис. Він, ОСОБА_8 , згідний продовжувати працювати за тією ж професією, спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. При зміні посади майстра лісу (зміни найменування посад), яку він займає на сьогоднішній день, на іншу (зі схожими, подібними правами та обов`язками), він погоджується на ній працювати. Запропоновані йому вакантні посади не відповідають його професії, спеціальності, кваліфікації та посаді. У разі скорочення чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, просив врахувати його кваліфікацію і продуктивність праці та залишити його на роботі. (стор. 170 Том 6).

Рішенням засідання первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природного заповідника «Медобори», яке оформлене протоколом №8 від 06.10.2021, за наслідком заслуховування присутніх та зокрема і ОСОБА_8 , вирішили шляхом вільного голосування надати згоду на скорочення ОСОБА_13 та ОСОБА_8 (стор. 171 Том 6).

Із протоколу засідання первинної профспілкової організації №8 від 06.10.2021 встановлено, що т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 не виступав із пропозицією звільнення ОСОБА_8 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, його не заслуховували із цього приводу та протокол №8 ним не підписувався, а рішення про надання згоди на скорочення працівників прийняте шляхом відкритого одноголосного голосування.

Так, Наказом т.в.о. директора ПП «Медобори» від 06.10.2021 №176-к, який підписаний ОСОБА_3 , було звільнено ОСОБА_8 , майстра лісу Городницького лісництва природного заповідника «Медобори» із 07.10.2021 згідно пункту 6 статті 36 КЗпП України. У змісті Наказу №176-к від 06.10.2021 зазначено, що підставою для звільнення ОСОБА_8 є Наказ №94-к від 02.08.2021 «Про зміну істотних умов праці природного заповідника «Медобори», протокол первинної профспілкової організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природного заповідника «Медобори» №8 від 06.10.2021. (стор. 33 Том 3).

Не погоджуючись із своїм звільненням, ОСОБА_8 звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із позовної заявою про скасування наказу від 06.10.2021 №176-к, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (стор. 180-181 Том 4).

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 №596/1559/21 позовну заяву ОСОБА_8 було задоволено, а саме визнано незаконним і скасовано наказ Природного заповідника «Медобори» від 06 жовтня 2021 року №176-к «Про звільнення ОСОБА_8 », поновлено ОСОБА_8 на посаді майстра лісу Городницького лісництва Природного заповідника «Медобори » із 07 жовтня 2021 року, стягнуто із ПЗ «Медобори» на користь ОСОБА_8 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 42134,96 грн., стягнуто моральну шкоду в сумі 5000 грн., 16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. (стор. 192-198 Том 4).

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 №596/1559/21 встановлені такі обставини. Розпорядженням Кабінету міністрів України від 23.12.2020 №1628-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних установ та організацій до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів» передано цілісні майнові комплекси державних установ та організацій до сфери Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів, серед переліку яких є Природний заповідник «Медобори». Згідно наказу №94-к від 02.08.2021 «Про зміну істотних умов праці природного заповідника «Медобори» було визначено повідомити всіх працівників природного заповідника «Медобори» за списком під особистий підпис про те, що у зв`язку із істотними змінами умов праці в природному заповіднику «Медобори» всі посади будуть скорочені по діючому штатному розписі та буде впроваджуваний новий штатний розпис. Протоколом зборів трудового колективу Природного заповідника «Медобори» №1/2021 від 02.08.2021, визначено ознайомити працівників із змінами істотних умов праці. Т.в.о. директора ОСОБА_3 ознайомив усіх присутній з Розпорядженням КМУ від 23.12.2020 №1628-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних установ та організацій до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів» та повідомив про новий штатний розпис, в якому не передбачені існуючих посад служби охорони і в подальшому працівники будуть переведені на посади згідно зміненого (нового) штатного розпису, відповідно до вимог кваліфікаційних характеристик, визначених нормами чинного законодавства України. Природний заповідник «Медобори» 23.09.2021 надіслав повідомлення майстру лісу Городницького лісництва ОСОБА_8 про те, що у зв`язку із змінами істотних умов праці новим штатним розписом і скороченням чисельності та штату працівників природного заповідника «Медобори», ОСОБА_8 пропонувалися ряд вакантних посад. У повідомленні також зазначено про те, що у разі прийняття пропозиції про переведення ОСОБА_8 , просять не пізніше 04.10.2021 подати відповідь до відділу кадрів, а у разі відмови - у той самий термін повідомити про прийняте рішення працівників відділу кадрів. 30 вересня 2021 року від ОСОБА_8 надійшла заява Природному заповіднику «Медобори» про те, що він не відмовляється від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, він згідний працювати в природному заповіднику «Медобори» за тією ж професією, спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. При зміні посади майстра лісу (зміни найменування посад), яку він займає на сьогоднішній день на іншу (зі схожими, подібними правами та обов`язками), він погоджується на ній працювати. В разі скорочення чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, просить врахувати його кваліфікацію і продуктивність праці та залишити його на посаді. За підсумками проведеного засідання первинної профспілкових організації профспілкового комітету працівників лісового господарства України природного заповідника «Медобори» 06 жовтня 2021 року надано згоду на звільнення ОСОБА_8 . Із штатного розпису на 2021 рік природного заповідника «Медобори», затвердженого державним секретарем ОСОБА_10 29.07.2021 свідчить, що в штатному розписі відсутні посади майстра лісу. При дослідженні наказу ПЗ «Медобори» від 02.08.2021 №94-к «Про зміну істотних умов праці природного заповідника «Медобори» не встановлено, що він містить перелік (опис) змін істотних умов праці в ПЗ «Медобори». Судом встановлено, що ОСОБА_8 не відмовлявся від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці, що доводиться його повідомленням від 30.09.2021, природний заповідник «Медобори» при зміні істотних умов праці запропонував ОСОБА_8 посади за іншою спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, а не пропонував посади, які відповідають його спеціальності, не встановлено, що ПЗ «Медобори» розглядалося питання, чи користувався ОСОБА_8 переважним право на залишення на роботі, не було порівняно кваліфікації та продуктивності праці працівників, посади яких підлягали скороченню, що повинно враховуватися при звільненні із зміною істотних умов праці, ОСОБА_8 не повідомляли за два місяці до його звільнення про конкретні зміни істотних умов праці, про скорочення чисельності чи штату працівників і ознайомлювали із змістом нового штатного розпису, попередження ОСОБА_8 про наступне звільнення відбулося 02.08.2021, у той час, як запропоновано посади 23.09.2021, тобто за 13 днів до звільнення, що є порушенням приписів статті 49-2 КЗпП України. А тому суд дійшов до висновку, що звільнення ОСОБА_8 мало місце без законних підстав, з порушенням приписів КЗпП України, що і послужило для скасування наказу про звільнення ОСОБА_8 від 06.10.2021 №176-к на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України та поновлення його на посаді.

Протоколом оглядку документів від 24.05.2022 зафіксовано огляд на цифровому електронному носії диску «DVD-R Verbatim» із написом номера судової справи №596/1559/21 із звуко- та відеозаписом судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області за позовом ОСОБА_8 до ПЗ «Медобори» про скасування наказу №176-к від 06.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_8 » та поновлення його на посаді, рішенням якого встановлено незаконність наказу про звільнення з роботи майстра лісу Городницького лісництва природного заповідника «Медобори» ОСОБА_8 .

Висновком експерта від 11.05.2022 №СЕ-19/120-22/4404-ПЧ встановлено, що підпис в графі «Т.в.о. директора ОСОБА_14 » у наказі природного заповідника «Медобори» від 06.10.2021 №176-к «Про звільнення ОСОБА_8 » виконаний ОСОБА_3 . (Стор. 219-226 Том 4). Зазначена обставина щодо підписання Наказу від 06.10.2021 обвинуваченим не заперечується.

Показами потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що наказом т.в.о. директора ПЗ "МЕДОБОРИ" ОСОБА_3 його було звільнено з роботи з 10 лютого 2020 року, однак він вважав дане звільнення незаконним, у зв`язку з чим звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із позовними вимогами скасувати наказ роботодавця. Судом визнано незаконне звільнення з роботи, як майстра лісу та зобов`язано поновити ОСОБА_8 на посаді майстра лісу Городницького лісництва ПЗ "МЕДОБОРИ". Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 подав на засідання профспілкового комітету лист з проханням притягнути ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку із виявленням на території заповідника порушень стану території, а саме розкладання вогню, засмічення ділянки побутовими відходами, пеньок без вітровального дерева та самовільно зрізані пеньки, однак доказів на підтвердження порушень надано ним не було. Т.в.о. директор ПЗ "МЕДОБОРИ" знову видав наказ про звільнення ОСОБА_8 з посади майстра з 27 січня 2021 року. Рішенням суду від 24 червня 2021 року визнано незаконними та скасовано накази про оголошення догани та звільнення з роботи, зобов`язано поновити ОСОБА_8 на робочому місці та стягнуто в його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. На виконання рішення суду т.в.о. директора ОСОБА_15 видав наказ про поновлення його на роботі на посаді майстра лісу та виплатив кошти за вимушений прогул. В серпні 2021 року на зборах трудового колективу ОСОБА_3 в усній формі повідомив працівників про те, що плануються зміни істотних умов праці, проте чітко не зазначив, які саме істотні умови праці будуть змінені. У вересні 2021 року ОСОБА_3 вручив йому письмове повідомлення ПЗ "МЕДОБОРИ", яким запропонував вакантні посади, такі як юрист, інженер, прибиральник службових приміщень, водій і інші. ОСОБА_8 надав письмову відповідь, в якій повідомив, що він не відмовляється від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці та згідний продовжувати працювати за тією ж професією, спеціальністю, кваліфікацією та посадою. Також зазначив, що запропоновані йому вакантні посади не відповідають його кваліфікації та спеціальності. Однак, т.в.о. директора ОСОБА_3 проігнорував його відповідь та наказом ПЗ "МЕДОБОРИ" звільнив його з посади майстра лісу з 07 жовтня 2021 року, не враховуючи той факт, що він в письмовій формі написав, що не відмовляється від продовження роботи, у зв`язку із зміною істотних умов праці в ПЗ "МЕДОБОРИ". Вважаючи, наказ незаконним, він знову звернувся в суд з вимогою про порушення його прав. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області поновлено ОСОБА_8 на посаді майстра лісу з 07 жовтня 2021 року, стягнуто з ПЗ "МЕДОБОРИ" середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду та судові витрати. Т.в.о. директора ПЗ "МЕДОБОРИ" на протязі незначного проміжку часу чотири рази безпідставно, незаконно та з особистих мотивів звільняв його з роботи. При цьому, особистими мотивами ОСОБА_3 для його незаконного звільнення слугували неприязні стосунки, образи та упереджене ставлення щодо нього, як майстра лісу.

Також, на клопотання сторони обвинувачення, в якості доказів винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1, ч. 2 ст. 172 КК України, були отриманні показання свідків.

Із показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що він працював на посаді заступника директора - головний природознавець ПЗ "МЕДОБОРИ". В його обов`язки входить виконання обов`язків директора на час перебування його у відпустці, таких як відрядження чи лікування, розгляд звернень громадян, забезпечення безпечних умов праці, вжиття заходів щодо заохочення та накладення на працівників дисциплінарних стягнень, здійснює контроль за використанням, охороною й захистом лісів у зоні заповідника та інші, які пов`язані з діяльністю заповідника. З 2000 року обраний членом профспілкового комітету. У січні 2020 року під час здійсненого рейду по боротьбі з браконєрством між працівниками заповідника ОСОБА_13 та ОСОБА_8 з однієї сторони та активістами біля заповідника виник конфлікт. На вказаний конфлікт були викликані працівники поліції та заповідника. В січні 2020 року ОСОБА_3 видав наказ про проведення перевірки, яким зобов`язав його провести перевірку, у зв`язку з інцидентом та представити йому акт перевірки. За результатами перевірки ним, ОСОБА_16 , складено акт, в якому виклав подію. Згідно акту перевірки факту браконьєрства не було виявлено. В матеріалах перевірки не було відомостей про невиконання ОСОБА_8 своїх трудових обов`язків. Рішення про звільнення ОСОБА_8 з роботи за порушення трудової дисципліни було прийнято на нараді. ОСОБА_3 не надав на нараду підтверджуючі документи про те, що ОСОБА_8 мав стягнення - догани та систематично порушував трудову дисципліну. Він, як підлеглий працівник, підтримав позицію керівника ОСОБА_3 , що ОСОБА_8 має бути звільнений, тому проголосував за таке рішення. В подальшому ОСОБА_3 видав наказ про звільнення ОСОБА_8 з роботи за систематичне невиконання обов`язків майстра лісу, а уже 17 лютого 2020 року виданий ним наказ скасував. 17 лютого 2020 року голова профспілки зібрав та провів засідання профспілкового комітету з вирішення питання про надання згоди на звільнення ОСОБА_8 у зв`язку з прогулом. Він не знав, що ОСОБА_8 станом на день, коли було засідання, не повідомлений і він поновлений на роботі. В подальшому, 04 січня 2021 року ОСОБА_3 ініціював та видав наказ про проведення поточних ревізій лісових обходів заповідника. Під час перевірки виявлено розкладання вогню, засмічення ділянки побутовими відходами та пеньок від вітровального дерева. За результатами перевірки, ОСОБА_3 вирішив притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_8 та наказом оголосив йому догану. Щодо звільнення ОСОБА_8 з роботи 06 жовтня 2021 року повідомив, що в його обов`язки не входило вирішення кадрових питань, зокрема звільнення працівників у зв`язку з істотними змінами умов праці. Звільнення ОСОБА_8 проводив ОСОБА_3 за згодою профспілкового комітету. На засіданні члени профспілки мабуть поспішили із вирішенням цього питання, однак знає, що рішенням суду наказ про звільнення ОСОБА_8 із роботи був скасований.

Показами свідка ОСОБА_17 встановлено, що після звільнення ОСОБА_8 він здійснював охорону ввіреного йому лісового обходу від порушень встановленого режиму заповідника та контролював за станом території обходу об`єктів. Дану територію в розмірі 800 га він обслуговував на підставі передачі згідно акту. Він не пригадує, чи особисто підписував акт. Повторну перевірку щодо усунення порушень не проходив та збитки не рахував. При передачі земельної ділянки від одного учасника до іншого складається акт передачі, в якому вказуються всі факти порушення. Якщо було би порушення, то воно б мало бути зафіксоване в акті. При передачі земельної ділянки під час обходу від ОСОБА_8 до нього не зафіксовано в акті ніяких порушень, це означає, що порушень не було виявлено. ОСОБА_8 було звільнено на підставі акту. Він не ініціював перед т.в.о. директора ОСОБА_3 питання про притягнення майстра лісу ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності за порушення, оскільки його вини в цьому не було та він недоліки в роботі виправив. З приводу звільнення ОСОБА_8 06 жовтня 2021 року пояснив, що в його обов`язки не входило вирішення кадрових питань, зокрема звільнення працівників у зв`язку з істотними змінами умов праці. Звільнення ОСОБА_8 проводив ОСОБА_3 за згодою профспілкового комітету. Також повідомив, що ОСОБА_3 тиск на нього не чинив.

Показами свідка ОСОБА_18 встановлено, що вона підписувала акти про відсутність ОСОБА_8 на робочому місці з вказівки безпосереднього керівника ОСОБА_19 , який їй сказав, що потрібно підписати, бо таке розпорядження ОСОБА_3 . Вона не цікавилася, чи ОСОБА_8 перебував на робочому місці та підписала акт про його відсутність. ОСОБА_19 не пояснював, що наслідки підписання акту це є підстава для звільнення ОСОБА_8 з посади. Дані щодо збитків надавав ОСОБА_19 та сказав зробити розрахунок. Вона тільки зробила розрахунок, не перевіряла і не цікавилася про наявність збитків. Їй не відомо, чи були відшкодовані збитки та чи акт відповідає дійсності. Посада майстра лісу, яку займав ОСОБА_8 на той час була рівнозначна посаді інспектора. Не пам`ятає, чи знайомилася з наказом про зміну істотних умов праці. Їй не відомо, які були вимоги до посади інспекторів при прийомі на роботу. ОСОБА_3 на даний час не чинить на неї тиск, однак раніше даний факт мав місце.

Показами свідка ОСОБА_20 встановлено, що в 2020 році він входив до складу профспілкового комітету. Було звернення від дирекції про те, щоб розглянути питання про порушення ОСОБА_8 трудового розпорядку. Ініціював дане питання ОСОБА_19 , потім він викликав його в кабінет і сказав зібрати членів профспілки, оскільки потрібно вирішити питання про звільнення або не звільнення ОСОБА_8 з посади. Профспілкою було прийняте рішення про звільнення ОСОБА_8 із посади 17 лютого 2020 року. Підставою для звільнення було порушення дисципліни на робочому місці ОСОБА_8 під час виконання його посадових обов`язків. Ніяких документів про порушення ним посадових обов`язків не надавалося. Розгляд зборів був зафіксований протоколом зборів. Питання про звільнення ОСОБА_8 ініціював директор.

Показами свідка ОСОБА_21 встановлено, що в 2020-2021 роках вона працювала головним бухгалтером в ПЗ "МЕДОБОРИ", яка повідомила, що штатний розпис складає економіст, погоджує і підписує економіст та директор. Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України надає кількість штатних працівників, ОСОБА_3 не наділений такими повноваженнями. Їй не відомо, щоб ОСОБА_3 давав якісь вказівки. У зв`язку із реорганізацією природного заповідника, штатний розпис здійснювався згідно чисельності працівників. Згідно розробленого та погодженого штатного розпису змінено назву з " Городницького лісництва природоохоронне науково-дослідне відділення " на "Городницьке природоохоронне науково-дослідне відділення", а також скорочено штат працівників цього відділення на три одиниці. Штатний розпис підписує директор, а потім затверджує Міністерство. ОСОБА_13 та ОСОБА_8 було скорочено і бухгалтерією на підставі відповідного наказу їм виплачена одноразова допомога. ОСОБА_8 відшкодовувалися кошти згідно рішення суду.

Показами свідка ОСОБА_22 встановлено, що він працював начальником відділу в службі охорони. В його посадові обов`язки входило координація служби охорони лісу, нагляд за дотриманням трудового розпорядку, а також брати участь у ревізіях. Не пригадує на підставі усної вказівки, чи письмового розпорядження була проведена ревізія. Під час проведення перевірки обходу Городницького лісництва ПЗ "МЕДОБОРИ" було виявлено порушення, а саме засмічення території побутовими відходами, розкладання вогню та виявлено пеньок від вітровального дерева. Він сам особисто бачив дані порушення. Під час виїзду на перевірку, враховуючи, що ОСОБА_8 неодноразово був звільнений з посади, він не з`ясовував з якого часу ОСОБА_8 отримав даний об`єкт в обслуговування. Також, не з`ясовував хто здійснив дані правопорушення, чи ОСОБА_8 , чи та особа яка здійснювала свої повноваження до нього. Не пригадує скільки разів брав участь у проведенні ревізії та йому не відомо, чи входить в обов`язки майстра лісу прибирання території.

Із показів свідок ОСОБА_23 вбачається, що він з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 перебував у робочих відносинах. Не пригадує про систематичні порушення ОСОБА_8 правил трудового розпорядку. Не пригадує факти притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення порушень ОСОБА_8 Вирішення кадрових питань не входило в його обов`язки. Не пригадує чи голосував на нараді про звільнення ОСОБА_8 з посади майстра лісу ПЗ "МЕДОБОРИ".

Показами свідка ОСОБА_13 встановлено, що 26 січня 2020 року вони разом з ОСОБА_8 перебував на території Городницького лісництва ПЗ «МЕДОБОРИ» та здійснювали плановий рейд по боротьбі з браконьєрством. Вони зустріли осіб, які представилися громадськими інспекторами з охорони довкілля. Між ними та вказаними особами виник конфлікт. На місце події виїхали працівники поліції та працівники ПЗ «МЕДОБОРИ». 27 січня 2020 року ОСОБА_3 прийняв рішення провести перевірку за даним фактом. Після чого ОСОБА_3 провів нараду, на якій звинуватив ОСОБА_8 та його у порушенні трудової дисципліни. Вони були не згідні з таким рішенням ОСОБА_3 , оскільки ніяких порушень вони не вчиняли. ОСОБА_8 та ОСОБА_13 було запропоновано звільнитися з роботи за власним бажанням, однак вони відмовилися. Після чого у ОСОБА_3 виникли неприязні відносини до них. В подальшому ОСОБА_3 різними діями хотів притягнути майстрів лісу до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з роботи. На засіданні профспілкового комітету ОСОБА_3 виступив з вимогою прийняти рішення про звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_13 з роботи. 04 лютого 2020 року ОСОБА_3 видав наказ про звільнення ОСОБА_13 та ОСОБА_8 з посад та роботи. Причини звільнення ОСОБА_8 27 січня 2021 року йому не відомі. У вересні 2021 року, коли мали переводити його і ОСОБА_8 з посади майстрів лісу на інші посади, у зв`язку із скороченням, їх викликали в ПЗ «МЕДОБОРИ». Спочатку викликали всіх працівників, які мали такі самі посади і їм запропонували посади інспекторів, які були рівнозначними посаді майстра лісу. Після чого викликали ОСОБА_13 та ОСОБА_8 та запропонували всі інші вакантні посади. Запропоновані посади не відповідали їхнім кваліфікаціям, спеціальностям, і більше нікому такі професії не пропонували, тільки їм. Вони відмовилися від будь-яких інших посад, нащо ОСОБА_3 видав наказ про їх звільнення. У ОСОБА_3 були особисті мотиви, між ним були неприязні відносини, ображав ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , у зв`язку з чим він постійно шукав причини для їх звільнення з роботи.

Свідок ОСОБА_19 надав покази, з яких встановлено, що він з 1990 року працює на посаді лісничого Городницького лісництва ПЗ "МЕДОБОРИ", а з вересня 2021 року, у зв`язку із реорганізацією установи та відсутністю вищої освіти виконує обов`язки начальника природоохоронного науково-дослідного відділення ПЗ "МЕДОБОРИ". В його обов`язки входило контроль за додержанням працюючими правил і норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, складання протоколів про лісо порушення та інші обов`язки, пов`язані із роботою заповідника, координує роботу інспекторів, готує і подає керівництву заповідника пропозиції про призначення працівників підпорядкованого відділення на посади та їх звільнення з посад. В процесі роботи виникали конфлікти між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Йому не відомий факт, що ОСОБА_8 в січні 2020 року вчиняв правопорушення. Акти, які ним підписані від 17.02.2020р. і 16.02.2020р., заяви, повідомлення, рапорти про те, що ОСОБА_8 не перебував на робочому місці давав вказівки писати ОСОБА_3 . В січні 2021 року мав факт ревізії на площі, яка була ввірена ОСОБА_8 , виявили засмічення території та розпалино вогнище, але факт того, що саме ОСОБА_8 вчинив порушення виявити неможливо. Він, як безпосередній керівник не ініціював перед ОСОБА_3 . питання про звільнення ОСОБА_8 з роботи. ОСОБА_8 був поновлений на роботі на підставі рішення суду. Реорганізація відбувалася шляхом переведення осіб на інші рівнозначні посади. Повідомляли працівників в установленому порядку про зміну істотних умов праці. Письмово працівників не повідомляли про реорганізацію. Щодо звільнення ОСОБА_8 06 жовтня 2021 року з роботи повідомив, що його звільнення проводив ОСОБА_3 за згодою профспілкового комітету, але потім суд скасував наказ про звільнення та ОСОБА_8 був поновлений на роботі на посаді майстра лісу Городницького лісництва ПЗ "МЕДОБОРИ". В обов`язки ОСОБА_19 не входило вирішення кадрових питань, зокрема звільнення працівників у зв`язку з істотними змінами умов праці.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй злочину є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі злочину є доведеним (справа Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства).

Такий же принцип закріплений у статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якого ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стаття 62 Конституції України встановлює, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України, а саме незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів, тобто грубе порушення законодавства про працю за відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони, що б дозволяло кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретне кримінальне правопорушення, а відтак дії обвинуваченого не створюють складу вказаного кримінального правопорушення, виходячи із наступних підстав.

Кримінальне правопорушення за ст. 172 КК України - грубе порушення законодавства про працю, вважається закінченим з моменту порушення трудових прав громадян, а саме при незаконному звільненні з роботи - з моменту фактичного припинення трудових відносин з конкретним працівником, а при іншому грубому порушенні законодавства про працю - з моменту фактичного вчинення такого діяння.

Суб`єктивна сторона даного кримінального правопорушення виражається у прямому умислі. З об`єктивної сторони дане кримінальне правопорушення може проявитися у діях або бездіяльності у формі, зокрема, незаконне звільнення передбачає як обов`язкову ознаку - наявність особистих мотивів (помста, особиста неприязнь, користь, бажання влаштувати на звільнене робоче місце іншу людину тощо).

Так, рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.04.2022 №596/1559/21 було встановлено прийняття Природним заповідником «Медобори» незаконного Наказу від 06.10.201 №176-к, звільнення ОСОБА_8 мало місце без законних підстав з порушенням приписів КЗпП України, що і послужило для скасування наказу про звільнення ОСОБА_8 від 06.10.2021 №176-к на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України та поновлення його на посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте, за наслідками досліджених письмових доказів, із отриманих показань потерпілого та свідків, державним обвинувачем не підтверджено та судом не було встановлено, що т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 , видаючи та підписуючи Наказ від 06.10.2021 №176-к «Про звільнення ОСОБА_8 » діяв із прямим умислом для цього та керувався особистими мотивами для незаконного звільнення працівника ОСОБА_8 .

Натомість судом встановлено, що Наказ від 06.10.2021 №176-к був виданий за наслідками рішення засідання первинної профспілкової організації №8 від 06.10.2021 і виданий посадовою особою підприємства на виконання своїх обов`язків, та із змісту якого встановлено, що т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 не виступав із пропозицією звільнення ОСОБА_8 на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України, його не заслуховували із цього приводу та протокол №8 ним не підписувався, а рішення про надання згоди на скорочення працівників прийняте шляхом відкритого одноголосного голосування. Не встановлено вчинення тиску т.в.о. директора ОСОБА_3 на працівників ПЗ «Медобори», які перебували в складі комісій профспілкової організації з метою прийняття рішення про скорочення працівника ОСОБА_8 , щоб ОСОБА_3 мав підстави видати Наказ 06.10.2021 №176-к про звільнення ОСОБА_8 та відповідно і не встановлено наявність особистих мотивів, які слугували цьому.

Підставою для засідання профспілкової організації, на якій розглядалося питання відносно працівників ОСОБА_8 та ОСОБА_13 був наказ №94-к від 02.08.2021 «Про зміну істотних умов праці природного заповідника «Медобори» на виконання Розпорядження КМУ від 23.12.2020 №1628-р «Про передачу цілісних майнових комплексів державних установ та організацій до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів», у відповідності до чого у ПЗ «Медобори» був затверджений вищестоящим органом управління новий штатний розпис і який стосувався не лише ОСОБА_8 , а й всіх працівників ПЗ «Медобори». Т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 із особистих на це мотивів по відношенню ОСОБА_8 не впливав на процес про створення зміненого штатного розпису, в якому були відображенні певні посади і деяка кількість яких була скорочена.

При цьому, із показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та досліджених матеріалів встановлено, що штатний розпис складає економіст, погоджує економіст і директор, а затверджує Міністерство, яке і надає кількість штатних працівників і т.в.о. директора ОСОБА_3 не наділений самостійно повноваженнями скорочувати кількість посад працівників, серед яких була посада ОСОБА_8

Т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 видав наказ від 06.10.2021 №176-к на звільнення ОСОБА_8 за наслідками рішення профспілкового комітету, яке було доведено йому до відома як т.в.о. директора підприємства для видачі наказу, склад комісії якого одноголосно надав згоду на скорочення ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , однак неналежним чином комісія з`ясувала всі конкретні терміни, від спливу яких можливе скорочення працівника, на що наголосив Гусятинський районний суд Тернопільської області у рішенні 19.40.2022.

За таких обставин, особистих мотивів у т.в.о. директора ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 з використанням на це прямого умислу при видачі та підписані Наказу від 06.10.2021 №176-к, на підставі якого працівник ОСОБА_8 був звільнений з роботи, а відтак і незаконного звільнення працівника ОСОБА_8 із особистих мотивів не встановлено і не доведено, а тому дії ОСОБА_3 не містять ознак кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України згідно обставин, які викладені в обвинувальному акті, наслідком чого обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню від висунутого йому обвинувачення.

Попри зазначених вище письмових доказів, які за висновками суду стосувалися пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України по події, яка мала місце 06 жовтня 2021 року, прокурором були долучені та відповідно судом і дослідженні інші письмові докази при здійсненні судового розгляду даного кримінального провадження про обвинувачення і доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1, ч. 2 ст. 172 КК України по обставинах незаконного звільнення працівника ОСОБА_8 , які мали місце 04.02.2020, 17.02.2020, 27.01.2021, а саме:

-- витяг із ЄРДР від 24.03.2021 №0000072 за ч. 1 ст. 172 КК України, від 03.11.2021 за ч. 2 ст. 172 КК України, із фабули якого вбачається, що службові особи Природного заповідника «Медобори» грубо порушили законодавство про працю при звільненні ОСОБА_8 Керівник Природного Заповідника «Медобори» з особистих мотивів та грубим порушенням законодавства про працю 27.01.2021 повторно протиправно звільнив з роботи ОСОБА_8 , що підтверджено рішенням Гусятинського районного суду у справі №596/201/21 від 21 червня 2021 року. Окрім цього, керівник природного заповідника «Медобори» з особистих мотивів та грубим поученням законодавства про працю 06.10.2021 повторно протиправно звільнив з роботи поновленого за рішенням суду ОСОБА_8 (стор. 68-69 Том 2);

-- заява ОСОБА_8 від 17.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення т.в.о. директором ПЗ «Медобори» ОСОБА_3 , а саме незаконного звільнення із особистих мотивів із додатками: Наказ ПЗ «Медобори» від 04.02.2020 №10-к «Про звільнення ОСОБА_13 та ОСОБА_8 », рапорт лісничого ОСОБА_19 від 17.02.2020, Наказ ПЗ «Медобори» від 17.02.2020 «12-к «Про скасування наказу про звільнення ОСОБА_13 та ОСОБА_8 », Наказ МП «Медобори» від 17.02.2020 №13-к «Про звільнення ОСОБА_8 », ухвала Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.04.2020 №596/272/20, рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.10.2020 №596/475/20, Наказ МП «Медобори» від 27.01.2021 №8-к «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва», постанова Тернопільського апеляційного суду від 17.02.2021 (стор. 70-83 Том 2);

-- постанова прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури від 25.11.2021, якою матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000072 від 23.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України, №0000217 від 03.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 КК України об`єднані в одне провадження за №0000072 (стор.108-109 Том 2);

-- заява представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 від 08.02.2022 про приєднання доказів до кримінального провадження із додатками: постанова Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.07.2020 №596/205/20, лист ПЗ «Медобори» від 28.10.2021 №356 із веденими даними про результати ревізії, розпорядження ліснику до лісорубного квитка від 18.02.2020, копія правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПЗ «Медобори», копія акту позапланової ревізії лісового обходу №5/2 Городницького лісництва ПЗ «Медобори» від 25.01.2021 (115-120 Том 2);

-- заява представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 від 08.02.2022 про приєднання доказів із додатками: копія ухвали Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30.04.2020 №596/272/20, копія ухвали Тернопільського апеляційного суду від 11.11.2020 №596/272/20, копія рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.10.2020 №596/475/20, копія постанови Тернопільського апеляційного суду від 17.02.2021 №596/475/20, копія рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.06.2021 №596/201/21, копія постанови Тернопільського апеляційного суду від 28.10.2021 №596/201/21 (122-143 Том 2);

-- документи, які були отримані13.07.2021 слідчим у кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.07.2021 №607/10648/21: Особова справа ОСОБА_8 (стор. 227-241 том 2); заява ОСОБА_24 від 05.01.2015 про переведення майстром лісу Городницького лісництва (стор. 242 Том 2); Наказ ПЗ «Медобори» від 06.01.2015 №1-К «Про переведення майстрів лісу без категорії на посаду майстра лісу» (стор. 243-245 Том 2); Наказ ПЗ «Медобори» від 01.11.2019 №72-З «Про боротьбу з браконьєрством» із графіком (стор. 246-248 Том 2); протокол засідання виробничої наради №2 від 04.02.2020 (стор. 249 Том 2); протокол засідання первинної профспілкової організації №3 від 04.02.2020 (стор. 250-251 Том 2); Наказ ПЗ «Медобори» від 17.02.2020 №12-к «Про скасування наказу про звільнення ОСОБА_13 , ОСОБА_8 » (стор. 252 Том 2); лист непрацездатності ОСОБА_8 (стор. 253 Том 2); протокол засідання первинної профспілкової організації №5 від 17.02.2020 (стор. 254 Том 2); рапорт та акти від 17.02.2020, 18.02.2020, 19.02.2020 (стор. 255-258 Том 2); табелі обліку робочого часу (стор. 6-9 том 3); акт про проведення перевірки рейду (стор.10-12 Том 3); витяг з журналу реєстрації кадрових наказів за 2020 рік (стор. 13-15 Том 3); копія рішення Гусятинського районного суду від 01.10.2020 №596/475/20 (стор. 16-20 Том 3); копія витягу з журналу вхідної кореспонденції (стор. 22-24 Том 3);

-- копія наказу від 20.01.2021 №5-к «Про оголошення догани ОСОБА_8 », від 22.01.2021 №7-к «Про оголошення догани ОСОБА_8 », від 12.07.2021 №83-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_8 », від 27.01.2021 №8-к «Про звільнення майстра лісу Городницького лісництва» (стор. 29-32 Том 3);

-- документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2022 №607/2325/22 згідно протоколу тимчасового доступу від 23.02.2022 у приміщенні ПЗ «Медобори» згідно з описом 23.02.2022 (стор. 71-250 Том 3, стор. 1-10 Том 4, стор. 238-250 Том 4, стор. 1-15 Том 5), за виключенням штатних розписів природного заповідника «Медобори» за 2021 рік і який затверджений 29.07.2021;

-- документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.02.2022 №607/2298/22 згідно протоколу тимчасового доступу від 14.04.2022 згідно з описом 14.04.2022 (стор. 24-71 Том 4);

-- документи, вилучені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.05.2022 №607/5545/22 згідно протоколу тимчасового доступу від 11.05.2022 згідно з описом 11.05.2022 (стор. 113-179 Том 4);

-- документи, які надані державним секретарем Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на запит прокурора Тернопільської обласної прокуратури, а саме копії наказу №74-к від 11.02.2019, копія листа №01-3/1197 від 23.11.2018, копія листа №37-25/7/3755 від 07.02.2019, копія структури заповідника від 29.07.2021, копії штатних розписів від 29.07.2021 та від 30.11.2021 (стор. 17-33 Том 5);

-- копії документів, які надані державним секретарем Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на запит слідчого ДБР, а саме Положення про природний заповідник (стор. 35-48 Том 5);

-- копії документів, які надані т.в.о. директора ПЗ «Медобори», а саме Наказ від 22.01.2021 №26-З «Про передачу обходу №5 Городницького лісництва», Акти позапланової перевірки №3, №2, Наказ від 04.01.2021 №4-З «Про проведення поточних ревізій лісових обходів заповідника», Зведені дані про результати ревізій за період з 01.11.2020 по 01.05.2021, протокол №1 від 22.01.2021 засідання первинної профспілкової організації, Правила внутрішнього трудового розпорядку, витяг з журналу реєстрації кадрових наказів за 2020 рік, витяг з книги вхідної кореспонденції за 2020-2021 роки (стор. 51-97 Том 5).

Однак, із зібраних органом досудового розслідування доказів, які долучені до матеріалів судового провадженні, показань потерпілого та свідків, і оцінка яким надана судом в сукупності з іншими доказами, не підтверджується факту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України по події, яка мала місце 06 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_8 , оскільки вказані вище письмові матеріали, показання потерпілого та свідків, стосувалися і надавалися прокурором у доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1, ч. 2 ст. 172 КК України щодо незаконного звільнення із особистих мотивів працівника ОСОБА_8 в періоди 04.02.2020, 17.02.2020, 27.01.2021, кримінальне провадження по яких закрите.

Тому, правова оцінка описаним вище письмовим матеріалам, а також і показанням потерпілого і свідків, які стосуються дії ОСОБА_3 по звільненню ОСОБА_8 в періоди 04.02.2020, 17.02.2020, 27.01.2021 судом в даному випадку не надається, оскільки вони виступають неналежними доказами у винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення по епізоду, який досліджується.

Подане стороною захисту клопотання від 12.07.2024 про визнання недопустимими доказами у кримінальному провадженні через повідомлення ОСОБА_3 про підозру і здійснення його допиту не уповноваженою особою органу досудового розслідування та із порушенням істотних вимог КПК України, наслідком чого, на думку захисника є недопустимість зібраних доказів, судом відхиляється, так як відповідно до отриманих матеріалів як на запит прокурора, так і на підставі ухвали суду, а саме Наказу ДБР від 15.10.2020 №581 «Про затвердження структури та штатної чисельності територіальних управлінь Державного бюро розслідувань» із Додатками №1-7, Наказу ДБР від 16.05.2022 №208 «Про внесення мін до наказу Державного бюро розслідувань від 15.10.2020 №581» із Додатком №1 (стор. 129-141 Тому 3), Наказу ДБР ТУ, розташованого у місті Львові від 19.05.2022 №63-ос/ДСК «Про переведення» із Додатком витягу кримінального провадження (стор. 175-177 Тому 6), не було встановлено порушення підслідності кримінального провадження та доведено уповноваженого слідчого, як посадової особи належного органу досудового розслідування на здійснення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000072.

Також, у даному кримінальному провадженні, представником потерпілого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_7 . поданий цивільний позов про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 нанесеної ОСОБА_8 моральної шкоди, яка оцінена в розмірі 100000 грн., і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 43000 грн.

Враховуючи те, що за наслідками розгляду кримінального провадження не було доведено і встановлено наявності в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, а тому суд, в порядку ч. 3 ст. 129 КПК України поданий потерпілим цивільний позов залишає без розгляду.

Понесені судові витрати, які складаються в сумі 2745,92 грн. за проведення судової почеркознавчої експертизи від 11.05.2022 №СЕ-19/120-22/4404-ПЧ слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 129, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 172 КК України за відсутністю в його діях складу вказаного кримінального правопорушення та виправдати.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 нанесеної моральної шкоди в розмірі 100000 грн. і витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 43000 грн. - залишити без розгляду.

Витрати на проведення експертизи в розмірі 2745,92 грн. слід віднести за рахунок держави.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1