ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2307/24 Справа № 220/741/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

03 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали кримінального провадження № 0000043за ч. 1 ст. 309 КК України відносно ОСОБА_5 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро Дніпропетровської області, громадянина України, українця, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має сина 2023 р.н., раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, діловода автомобільної служби логістики військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований та мешкає за адресою, АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Згідно до вироку суду, 27.03.2024 року приблизно о 18:00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем дислокації свого підрозділу в АДРЕСА_2 маючи злочинний умисел, спрямований на придбання наркотичної речовини для особистого вживання без мети збуту, через мережу інтернет на сайті «Legalizer.cc» замовив на своє ім`я особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, з відправкою до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: с. Гаврилівка, вул. Перемоги, 15 Дніпропетровської області, за яку перерахував грошові кошти у сумі 111 доларів США.

В подальшому, а саме 03.04.2024 року більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка ТТН № 9969 з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабісом, прибула на відділення №1 TOB «Нова пошта», яке розміщено за адресою: АДРЕСА_3 , попросив свого знайомого військовослужбовця ОСОБА_7 отримати по дорученню його посилку з наркотичною речовиною та привезти у розташування військової частини, не повідомивши останньому про її вміст.

Того ж дня, тобто 03.04.2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , будучи не обізнаним про вміст відправлення, отримав посилку у відділенні №1 ТОВ «Нова пошта», за адресою, с. Гаврилівка, вул. Перемоги, 15, ТТН № 9969 на ім`я ОСОБА_5 , у середині якої знаходився прозорий поліетиленовий пакет з чотирма герметично запакованими прозорими пакетами із наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, та на автомобілі марки ВАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_2 направився до місця дислокації свого підрозділу в АДРЕСА_2 .

03.04.2024 року приблизно о 14 годин 30 хвилин ОСОБА_8 , під час руху на вищевказаному автомобілі був зупинений працівниками правоохоронних органів на блокпості «Іскра», що на автомобільній дорозі «Запоріжжя-Донецьк» поблизу АДРЕСА_2 , після чого на пасажирському сидінні виявлено посилку ТТН № 9969 на їм`я ОСОБА_5 , якого було викликано на місце події.

Після чого, 03.04.2024 року у період часу з 16 годин 43 хвилин до 17 годин 02 хвилин. У ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події на відкритій ділянці біля блокпосту по АДРЕСА_2 солдат ОСОБА_5 на вимогу слідчого СВ ВП № 1 Волноваського РВП ГУНГІ в Донецькій області добровільно надав для огляду поштову посилку ТТН № 9969 на своє ім`я, в середині якої виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет з чотирма герметично запакованими прозорими пакетами із наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, маса яких у перерахунку на суху речовину 31 г, 15,38 г, 14,30 г, 10,39 г., загальною масою 97, 65 г., яка відповідно до списку №1 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичного засобу, обіг якого заборонено, яким ОСОБА_5 до 16 год. 42 хв. 03.04.2024, тобто до моменту вилучення працівниками правоохоронних органів, незаконно придбав без мети збуту, для власного вживання.

На вказаний вирок суду захисником ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року скасувати, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям та закрити кримінальне провадження. Зазначає, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_9 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду не надходило. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 надали заяву про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом І інстанції виконанні в повному обсязі.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення ніким не оскаржується, в тому числі і обвинуваченим, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

На думку колегії суддів міра покарання ОСОБА_10 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до кримінальних проступків, конкретних обставин справи, даних про його особу, який провину визнав, раніше не судимий, одружений, має малолітню дитину, за місцем служби характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд згідно ст. 66 КК України, визнав його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Оскільки за вимогами ст. 65 КК України покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, колегія суддів вважає, що призначене судом І інстанції покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн,є саме таким.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», дійове каяття, передбачене ст. 45 КК України, полягає в тому, що після вчинення злочину (кримінального проступку) особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт не містить відомостей про наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме даних про сприяння обвинуваченим ОСОБА_5 у розкритті злочину, а тому, на думку колегії суддів, відповідно до вимог ст. 45 КК України, а також відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», не має підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 45 КК України, оскільки відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ані обвинуваченим, ані його захисником не порушувалось питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, а тому суд І інстанції визнав наявність щирого каяття ОСОБА_5 та врахував цю обставину як таку, що пом`якшує покарання при призначенні обвинуваченому покарання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які б тяглі за собою скасування вироку або зміни міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 30 квітня 2024 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: