Справа № 461/5848/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/856/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старе Село,, Пустомтівського району, Львівської області, співробітника ГУ розвідки МО України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 звернувся з клопотанням, у кримінальному провадженні №0000622 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання мотивував тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених слідством обставинах, у ОСОБА_7 та ОСОБА_13 виник умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині із невстановлених на даний час мотивів.

У подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання спільного злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства ОСОБА_14 , підшукали транспортні засоби для пересування, а також зброю, після чого, розробивши детальний план злочину, розпочали його втілення.

Далі, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб, визначили спосіб позбавлення життя потерпілого, а саме шляхом завдання вогнепального поранення із автоматичної вогнепальної зброї. Окрім цього, останні розробили подальший детальний план вчинення злочину, порядок підготовки до нього та визначили необхідні засоби для його реалізації, серед яких: автоматична вогнепальна зброя та бойові припаси до неї, автомобілі та мотоцикл для пересування під час спостереження за потерпілим, прибуття на місце злочину та втечі з місця події, та інші предмети, необхідні для здійснення кримінального правопорушення.

Почали збирати інформацію про ОСОБА_14 шляхом спостереження за місцем проживання місцем роботи останнього, встановивши маршрут руху потерпілого, розпорядок дня, коло спілкування, транспортні засоби, якими користується ОСОБА_15 та іншу необхідну для злочину інформацію, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 визначили, що вбивство ОСОБА_14 необхідно здійснити шляхом пострілу із автоматичної вогнепальної зброї, поблизу місця його проживання, під час того, як останній буде їхати із місця проживання, за відсутності сторонніх осіб та розподілили між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_7 повинен підійти до автомобіля ОСОБА_14 та здійснити постріли із автоматичної вогнепальної зброї в останнього, після чого покинути місце злочину, а ОСОБА_13 в свою чергу повинен перебувати на заздалегідь визначеному місці та на автомобілі забрати ОСОБА_7 після вчинення ним злочину.

ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , діючи відповідно заздалегідь розробленого плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за попередньою домовленістю придбали автоматичну вогнепальну зброю та бойові припаси до неї, цим самим підготували знаряддя вбивства.

Так, 12 червня 2024 року, приблизно о 05.51 год., ОСОБА_7 вийшов із будинку у якому проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілем марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , направився до заздалегідь узгодженого місця зустрічі поруч із АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в с. Солонка, Львівського району, Львівської області для зустрічі із ОСОБА_13 , котрий перебуваючи за кермом автомобіля «Ford Transit Custom», із прикріпленим д.н.з. НОМЕР_2 (згідно відомостей ГСЦ НАІС МВС України зареєстрований за автомобілем «Chevrolet Lacetti), доставив ОСОБА_7 до стартової позиції вчинення злочину у с. Жирівка, Львівського району, Львівської області, при цьому забезпечивши ОСОБА_7 мотоциклом для під`їзду до місця вчинення злочину і втечі з місця події.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_14 , за попередньою змовою групою осіб, діючи відповідно до раніше розробленого плану, того ж дня, тобто 12 червня 2024 року, приблизно о 11.08 год., ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив, що до вказаного будинку під`їжджає автомобіль марки «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_15 . Після чого, маючи при собі автоматичну вогнепальну зброю споряджену бойовими припасами, вийшов на проїжджу частину дороги, маючи умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті людини і бажаючи їх настання, швидко наблизився до автомобіля з боку водійського сидіння та здійснив не менше 25 прицільних пострілів із вказаної вогнепальної зброї у ОСОБА_14 , спричинивши останньому проникаючі вогнепальні поранення тіла, виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_14 у подальшому було своєчасно надано медичну допомогу та направлено до медичного закладу.

Умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_16 спричинено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального сліпого поранення грудної та черевної порожнини з пошкодженням плеври, петельтонкої та товстої кишок, жовчного міхура, відкриті переломи ребер зліва 6-8, відкритий лівобічний гемопневмоторакс, внутрішньочервну кровотечу, гіповолемічний шок важкого ступеня від 12 червня 2024 року, відкритий відламковий перелом с/3 лівої ліктьової кисті, рвані рани н/3 лівого передпліччя з пошкодженням м`язів розгиначів пальців лівої кисті, пошкодженням ліктьової артерії та ліктьового нерва, відкриту хребетно-спінальну травму, вогнепальне кульове ускладнене нестабільне поранення з розрушенням задніх структур С7 хребця, задньої стінки хребтового каналу, забій спинного мозку з синдромом повного порушення його провідності з рівня С7.

Вчинивши замах на умисне вбивство ОСОБА_14 , ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік у заздалегідь узгоджене місце у АДРЕСА_3 , де його очікував ОСОБА_13 на автомобілі «Ford Transit Custom», д.н.з. НОМЕР_4 . У подальшому, з метою приховування знаряддя злочину, при невстановлених слідством обставинах, вказані позбулися автоматичної вогнепальної зброї та мотоцикла, який ОСОБА_7 використовував.

15 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «ЛВК №19» на строк до 13 вересня 2024 року.

У відповідності до положень ст. 182, 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 2 000 000 грн..

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000622 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у повному обсязі.

Не оспорюючи рішення суду щодо доцільності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає, що слідчим суддею безпідставно визначено заставу як альтернативний запобіжний захід.

Наголошує, що слідчий суддя у повній мірі не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого санкцією статті, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставин інкримінованого злочину та ступінь суспільної небезпеки такого, а також обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України.

Повідомляє, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, який вчинений із застосуванням фізичного насильства до потерпілого, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваного ОСОБА_7 може переховування від органів досудового розслідування та суду, внаслідок професійної та військової підготовки, ОСОБА_7 володіє спеціальними знаннями та навиками, що значно полегшують можливість його конспірації та переховування; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Звертає увагу, що слідчим суддею частково залишено поза увагою те, що: наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; у підозрюваного ОСОБА_7 відсутні стійкі соціальні зв`язки, оскільки він неповнолітніх дітей на утриманні не має; розмір покарання у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, тобто усвідомлював небезпечність своїх дій.

Зазначає, що при визначенні застави, слідчий суддя не врахував, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину проти життя особи, який вчинений із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, що створив загрозу для оточуючих, а також факт ретельної підготовки до його вчинення, що свідчить про особливу суспільну небезпеку підозрюваного.

Також, 22 липня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , подана в інтересах ОСОБА_7 , в якій він просить змінити мотивувальну частину ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 17 липня 2024 року в частині обґрунтування правомірності затримання підозрюваного ОСОБА_7 , а саме відсутності порушень вимог процесуального законодавства при такому затриманні, а також в частині обґрунтування обставин, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, шляхом виключення цих тверджень.

Наголошує, що твердження слідчого судді, щодо обґрунтованості підозри та правомірності затримання ОСОБА_7 не відповідають дійсності.

Повідомляє, що затримання ОСОБА_7 ,. який є співробітником ГУ розвідки МО України, відбулося із порушенням ч. 6 ст. 208 КПК України.

Окрім того, матеріали кримінального провадження № 0000622 від 12 червня 2024 року не містять жодних належних та допустимих доказів, які вказують на причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення.

1 серпня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду від адвоката ОСОБА_6 надішли доповнення до апеляційної скарги, в якому він просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 , погодженого начальником відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000622 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Наголошує, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні, оскільки підозрюваний не ухилявся від органів досудового розслідування, є раніше не судимим, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, бездоганну службову репутації, окрім того на його утримання перебуває матір інвалід II групи, він бере активну участь у вихованні своєї неповнолітньої дитини.

Звертає увагу, що слідчим та прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Окрім такого, 22 липня 2024 року, о 14 год. 44 хв. на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_10 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про відвід прокурора ОСОБА_5 ..

9 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційного суду подала заяву в якій просить залишити її заяву про відвід прокурора ОСОБА_5 без розгляду.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного та його захисників на заперечення доводів апеляційної скарги прокурора та підтримку аргументів своєї апеляційної скарги, виступ прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 та заперечення аргументів апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали судової справи та дані які характеризують особу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000622 від 12 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчиненою за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

15 липня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

15 липня 2024 року слідчий-криміналіст відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_12 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7

17 липня 2024 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої ст. 115 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному він може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даному етапі досудового розслідування не встановлено безпосереднього знаряддя вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

При цьому слід звернути увагу й на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, визначати правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У зв`язку із вище зазначеним не заслуговують на увагу аргументи сторони захисту, що підозра є необґрунтованою належними та допустимими доказами.

Наведене в апеляційні скарзі захисника, не спростовує доводів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а його належна процесуальна поведінка може бути врахована в подальшому, в тому числі й при призначенні покарання.

Колегія суду погоджується з висновками слідчого судді, що при затриманні підозрюваного ОСОБА_7 не було порушено вимог процесуального законодавства, оскільки з долучених до матеріалів клопотання документів вбачається, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів щодо повідомлення представника розвідувального органу щодо затримання підозрюваного ОСОБА_7 , що підтверджується наданими доказами.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Поряд із тим, при визначенні розміру застави до уваги може братися розмір шкоди, що спричинив підозрюваний (справа «Мангурас проти Іспанії», рішення від 28 вересня 2010 року).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, є військовослужбовцем, під час проходження служби та дії воєнного стану був нагороджений відзнаками, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, на його утриманні перебуває матір інвалід ІІ групи, має неповнолітню дитину, яку доглядає та виховує, застава у розмірі 2 000 000 грн. відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора, що слідчим суддею безпідставно визначено заставу як альтернативний запобіжний захід, апеляційний суд розцінює критично, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам кримінального провадження, враховано дані, які позитивно характеризують підозрюваного ОСОБА_17 та його майновий стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтованість підозри у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, конкретні обставини справи.

Наявність тих обставин, що ОСОБА_7 не ухилявся від органів досудового розслідування, є раніше не судимим, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, бездоганну службову репутації, окрім того на його утриманні перебуває матір інвалід II групи, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови у застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Окрім того, колегія суддів вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, тому апеляційні скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суд м. Львова від 17 липня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4