Дата документу 12.11.2024
Справа № 334/4238/23
Провадження № 1-кп/334/282/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження № 1-кп/334/282/24, внесене 22 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608, за:

обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, не працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України,

клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною першою статті 162 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

21 березня 2023 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_3 , попередньо домовившись із ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна і проникнення для цього на територію чужого домоволодіння, усвідомлюючи, що вказаними діями порушують права володільця майна, гарантовані статтею 41 Конституції України, статтею 316 ЦК України, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, впевнившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою викрадення металобрухту у вигляді кабіни для автомобіля КАМАЗ моделі 5511 (автомобілю НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 ) вагою 290 кілограмів, через отвір в паркані незаконно проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 . Здійснивши на території домоволодіння викрадення чужого майна на суму, яка на теперішній час не утворює склад кримінального правопорушення, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною першою статті 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Відповідно до вимог частини першої статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, який висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

30.05.2023 суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за частиною четвертою статті 185 КК України. На стадії судового розгляду прокурором змінене обвинувачення в порядку статті 338 КПК України та поданий обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за частиною першою статті 162 КК України та клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого частиною першою статті 162 КК України. Ухвалою від 08.11.2024 об`єднані в одне провадження кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за частиною першою статті 162 КК України та кримінальне провадження за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого частиною першою статті 162 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 512 КПК України у разі об`єднання в одне провадження кримінального провадження, яке здійснюється у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, та кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру вони розглядаються в судовому засіданні в одному кримінальному провадженні з додержанням вимог цього Кодексу. Після закінчення судового розгляду суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення вироку щодо обвинуваченого та ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю. Під час допиту пояснив, що у 20-х числах березня 2023 року він та ОСОБА_4 повертались з роботи. На Верхній Хортиці побачили покинуте домоволодіння, яке було огороджене парканом, в якому був отвір. Через отвір вони проникли на територію домоволодіння, де побачили кабіну від автомобіля КАМАЗ, яка була покрита іржею. Вони вирішили здати вказану кабіну на металобрухт. Він зателефонував ОСОБА_9 , який має автомобіль УАЗ. Через 1-2 години ОСОБА_9 під`їхав до домоволодіння. Він та ОСОБА_4 відчинили ОСОБА_9 ворота, які утримувались незачиненим замком. Втрьох погрузили кабіну на автомобіль ОСОБА_9 та той поїхав, а він та ОСОБА_4 пішли по домівках. Вранці ОСОБА_9 здав кабіну на пункті прийому металобрухту та привіз йому гроші за неї - 1 500 гривень. Він переказав ОСОБА_4 на його банківську картку 500 аюо 600 гривень. Наступного дня з телефонного номеру ОСОБА_9 йому зателефонував поліцейський, який назвався власником пункту прийому металобрухту, та запропонував зустрітись. Він погодився. На місці зустрічі були чотири поліцейських. За перевозку ОСОБА_9 домовились сплатити 500 або 600 гривень. ОСОБА_9 не повідомили, що кабіна крадена. Паркан навколо домоволодіння був з сітки-рабиці та плит, паркан огороджував майже на всю територію домоволодіння. Замок висів на дужках воріт. Цепу на воротах не бачив. Вважає, що на територію домоволодіння був вільний доступ. У вчиненому розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , згідно з якими наступного дня після крадіжки йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_10 та запропонував відвідати будинок, оскільки кабіна від автомобіля КАМАЗ, яка стояла у дворі його будинку, вже знаходилась на пункті прийому металобрухту. Він приїхав до свого домоволодіння по АДРЕСА_3 , де виявив відчинені ворота та відсутність кабіни. На воротах був зрізаний болгаркою навісний замок. Таким же чином був зрізаний засов на гаражних воротах. Крім кабіни він виявив крадіжку п`ятьох мішків макухи. Наступного дня він зателефонував до поліції та повідомив про крадіжку. Поліція провела огляд місця події та вилучила речові докази. Він поїхав на пункт прийому металобрухту, розташований на Дніпровському шосе, де виявив викрадену кабіну. Також там був виявлений автомобіль, який напередодні привіз на пункт кабіну. Водій вказаного автомобіля повідомив, що він знає осіб, які попросили його перевезти кабіну. У його домоволодінні кабіна стояла на відстані 15 м. від воріт.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких йому зателефонував або ОСОБА_12 або ОСОБА_13 та попросив перевезти кабіну з автомобіля КАМАЗ з Верхньої Хортиці за грошову винагороду в 500 гривень. Він погодився. Зустрівся з Доновським та ОСОБА_13 та втрьох на його автомобілі УАЗ вони приїхали на місце. Домоволодіння було огороджене парканом, ворота до домоволодіння були відчинені. Там ОСОБА_12 та ОСОБА_13 погрузили кабіну з автомобіля КАМАЗ жовтого кольору на його автомобіль та разом з ним відвезли на металобазу на Осипенківському районі. Там розгрузили кабіну, ОСОБА_12 розрахувався з ним та він поїхав.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , згідно з якими два роки тому він придбав у потерпілого кабіну від автомобіля КАМАЗ помаранчевого кольору за 10 000 гривень та залишив її на зберігання у домоволодінні потерпілого по АДРЕСА_3 . Через рік він побачив вказану кабіну на пункті прийому металобрухту на об`їзній дорозі. Повідомив про це потерпілому та поїхав до нього додому. Ворота були зачинені. Далі він з потерпілим проїхали до пункту прийому металобрухту та виявили, що це та сама кабіна. Далі кабіна була завантажена на автомобіль, який привіз її до цього на пункт, та відвезена додому потерпілому. Територія домоволодіння потерпілого була огороджена парканом. На воротах був намотаний ціпок, який був перепиляний.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , відповідно до яких три роки тому на пункт прийому металобрухту по АДРЕСА_4 , де він працював, ОСОБА_9 на автомобілі УАЗ привіз кабіну з вантажного автомобіля. Кабіну розгрузили та розрахувались з кимось, але точно не з ОСОБА_9 . Наступного дня приїхали поліцейські з потерпілим. Поліцейські повідомили, що кабіна крадена. Кабіна була завантажена на автомобіль ОСОБА_9 та вивезена. За кабіну він заплатив понад 2 000 гривень. Скільки осіб було в автомобілі ОСОБА_9 він не пам`ятає.

Поясненнями ОСОБА_4 , щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, згідно з якими навесні 2023 року він йшов з роботи з Доновським по Верхній Хортиці . Побачили ділянку, огороджені парканом з бетону та сітки-рабиці. В одному місці паркану була відігнута сітка-рабиця. Ворота були прикриті на незачинений замок, який висів на дужках. Вони зайшли на територію та побачили кабіну. Викликали ОСОБА_9 . Він зустрів ОСОБА_9 неподалік від домоволодіння. ОСОБА_3 відчинив ворота та ОСОБА_9 заїхав на територію домоволодіння. Вони погрузили кабіну на автомобіль ОСОБА_9 та той поїхав. Наступного дня ОСОБА_3 переказав йому гроші, суму не пам`ятає. За перевезення кабіну домовились сплатити ОСОБА_9 близька 500 гривень. Наступного дня до нього приїхали поліцейські з цього приводу.

Прокурором заявлялось клопотання про допит свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , проте у подальшому прокурор відмовилась від допиту вказаних свідків і відмова від свідків була прийнята судом.

Протоколом огляду місця події від 22.03.2023, в якому зазначено, що місцем події є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яка огороджена бетонним парканом зі всіх сторін. Вхід до домоволодіння здійснюється через двустворчаті металеві ворота. Також зафіксована обстановка на місці події. З місця події вилучені слід фрагменту протектора шини, фрагмент вушка для навісного замка з воріт зі слідами перелому, засов для замку з гаража. Огляд місця події проведений з дозволу потерпілого ОСОБА_7 .

Протоколом огляду місця події від 22.03.2024, відповідно до якого під час огляду ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , виявлена та вилучена кабіна від автомобіля КАМАЗ. Огляд місця події проведений з дозволу потерпілого ОСОБА_18 .

Висновком експерта від 27.03.2023 № 1463, згідно з яким ринкова вартість металобрухту у вигляді кабіни для автомобіля КАМАЗ модель 5511 автомобіль 176823, двигун 643340, вагою 290 кг. складає 1 644,30 гривень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 упізнав свідка ОСОБА_11 , який на прийомці вторинної сировини продав йому металеву кабіну з автомобіля КАМАЗ жовтого кольору. Упізнав його за формою обличчя, розрізу очей, формою носа.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023, згідно з яким свідок ОСОБА_11 упізнав ОСОБА_4 , який 20.03.2023 передав йому кабіну з автомобіля КАМАЗ жовтого кольору. Упізнав його за формою обличчя, розрізу очей, формою носа.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.03.2023, згідно з яким свідок ОСОБА_11 упізнав обвинуваченого ОСОБА_3 , який 20.03.2023 передав йому кабіну з автомобіля КАМАЗ жовтого кольору. Упізнав його за формою обличчя, розрізу очей, формою носа.

Протоколом огляду від 29.03.2023, згідно з яким слідчим оглянуті файли «IMG_6115.MOV» та «IMG_6116.MOV», які містяться на оптичному носії інформації DVD-R , а також відеозаписами з камери відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_4 , які збережені у файли «IMG_6115.MOV» та «IMG_6116.MOV», які у свою чергу містяться на оптичному носії інформації DVD-R з назвою «VIDEX», згідно з якими свідок ОСОБА_11 привіз на пункт прийому вторинної сировини на автомобілі УАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 НА, кабіну з автомобіля жовтого кольору. При цьому свідок в автомобілі перебував один.

Вказані докази спростовують показання свідка ОСОБА_11 в частині того, що він відвіз кабіну на металобазу разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , де вони розгрузили кабіну, після чого ОСОБА_3 розрахувався з ним. Суперечності в показаннях свідка та протоколі огляду від 29.03.2023,відеозаписах з камери відеоспостереження, є несуттєвими для кримінального провадження щодо деталей подій, суд не бере їх до уваги та не вважає це підставою ставити під сумнів його показання в цілому, виходячи з того, що з моменту події та до його допиту минув значний час (понад рік), що могло істотно вплинути на запам`ятовування ним обставин події.

Протоколом огляду від 23.03.2023, відповідно до якого слідчим оглянутий мобільний телефон «М3 МАХ» моделі S685H, який належить ОСОБА_4 . При дослідженні мобільного застосунку «Приват24» встановлено, що 21.03.2023 об 11.32 годині ОСОБА_4 на банківську картку № НОМЕР_4 надійшов грошовий переказ у сумі 447,75 гривень.

Протоколом огляду від 23.03.2023, відповідно до якого слідчим оглянутий мобільний телефон «SAMSUNG», який належить ОСОБА_3 . При дослідженні мобільного застосунку «ПУМБ» встановлено, що 21.03.2023 об 11.32 годині ОСОБА_3 здійснений грошовий переказ в сумі 450 гривень на банківську картку № НОМЕР_5 .

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявила про визнання вказаних протоколів оглядів недопустимими доказами, оскільки вони мали проводитись лише на підставі ухвал слідчого судді через те, що мобільні телефони містять відомості про приватне спілкування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Суд відхиляє її аргументи з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно до частин першої та другої статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд комп`ютерних даних проводиться слідчим, прокурором шляхом відображення у протоколі огляду інформації, яку вони містять, у формі, придатній для сприйняття їх змісту (за допомогою електронних засобів, фотозйомки, відеозапису, зйомки та/або відеозапису екрана тощо або у паперовій формі).

Сутність такої негласної слідчої (розшукової) дії, як доступ до зняття інформації з електронних інформаційних систем полягає у здійсненні на підставі ухвали слідчого судді пошуку, виявлення і фіксації відомостей, що містяться в електронній інформаційній системі або її частин, доступ до яких обмежений власником, володільцем або утримувачем системи розміщенням її у публічно недоступному місці, житлі чи іншому володінні особи або логічним захистом доступу, а також отримання таких відомостей без відома її власника, володільця або утримувача. Зняття інформації з електронних інформаційних систем або їх частин можливе без дозволу слідчого судді, якщо доступ до них не обмежується їх власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (статті 264 КПК України).

Що ж стосується інформації, яка була наявна в мобільних телефонах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , то вона була досліджена слідчим за добровільною згодою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується їх розписками, шляхом включення телефонів та огляду текстових повідомлень, мобільних застосунків, які в ньому знаходились та доступ до яких не був пов`язаний із наданням володільцем відповідного серверу (оператором мобільного зв`язку) доступу до електронних інформаційних систем. В даному випадку орган досудового розслідування провів огляд телефонів та оформив їх відповідними протоколами, які складені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Таким чином відсутні підстави для визнання вказаних доказів недопустимими.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 727/6578/17.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 10.05.2023 за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з яким останній розповів про обстановку та обставини події, яка відбулась 21.03.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , а також відтворив їх.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заявила про визнання вказаного доказу недопустимим доказом, оскільки під час перегляду відеозапису слідчої дії встановлено, що слідчий роз`яснила підозрюваному ОСОБА_3 його права та обов`язки як свідка. Суд відхиляє її аргументи з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

Використання показань свідка, який у подальшому набув статусу обвинуваченого чи підозрюваного, є порушенням права «на мовчання», а також порушенням права не свідчити проти себе, внаслідок чого такі докази мають бути визнані судом недопустимими.

Проте слідчий експеримент проводився за участю ОСОБА_3 вже після того, як він набув статусу підозрюваного. Суд вважає, що слідчий помилково роз`яснила підозрюваному його права та обов`язки як свідка. При цьому обвинувачений ОСОБА_3 жодних зауважень щодо вказаного доказу суду не висловлював. Зазначені ним у протоколі слідчого експерименту обставини повністю узгоджуються з його показаннями, наданими в судовому засіданні, а також з іншими дослідженими судом доказами, а отже відсутні підстави для визнання вказаного доказу недопустимим.

Копією домової книги, довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно з якими потерпілий ОСОБА_21 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Також під час судового провадження судом досліджено документи, які не є доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному проступку, проте містять відомості про дотримання норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а саме: витяг з ЄРДР про кримінальне провадження № 0000608 від 22.03.2023, рапорт про реєстрацію повідомлення про кримінальне правопорушення в ІТС «ІПНПУ» від 22.03.2023, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.03.2023, запити слідчого та відповіді на них.

Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки відповідно до статей84 - 86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією України та КПК України.Вказані докази беззаперечно доводять, що обвинувачений ОСОБА_3 незаконно проник до володіння потерпілого ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Вказана обставина також визнається обвинуваченим ОСОБА_3 .

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у незаконному проникненні до володіння потерпілого ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ., повністю доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання відповідно до статей 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, данні про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. При цьому обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.

Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, суд вважає необхідним призначити йому покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 368, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 162 КК України та призначити йому покаранняу виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

- слід на гіпсовому зліпку, фрагмент вушка для навісного замка з воріт зі слідами перелому, засов для замку гаража, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити,

- оптичний носій інформації DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження,

- кабіну від автомобіля КАМАЗ жовтого кольору, передану на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити ОСОБА_7 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1