Провадження № 1-кп/522/3052/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 кримінальне провадження № 0000745 від 04.06.2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухий Овраг, Миколаївського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.12.2019 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць та штрафу в розмірі 1700 гривень; 11.11.2022 року звільнився по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває обвинувальний акт №0000745 від 04.06.2024 року стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 будучи неодноразово судимим за скоєння умисних корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, скоїв новий злочин за таких обставин.

Так, 30.05.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на розі вул. Старорізницька та пров. Різницького, в м. Одеса діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою шахрайського заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до знайомої ОСОБА_5 , в процесі розмови із якою, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка попросив її мобільний телефон. ОСОБА_5 , будучи введеною в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , передала останньому належний їй мобільний телефон марки «Хіаомі», моделі «Redmi Note 4», в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ЙМЕЙ 2: НОМЕР_2 , а ОСОБА_3 , не маючи на меті повертати мобільний телефон власниці, скориставшись тим, що потерпіла відволіклась та не звертала на нього увагу, з місця подій зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1500 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Від прокурора надійшло клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та виділення з кримінального провадження матеріали відносно ОСОБА_3 та направити їх до відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений просив задовольнити клопотання прокурора, який надав свою згоду на закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду. Проте суд враховує наявну в матеріалах справи заяву потерпілої про розгляд провадження без її участі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, яким підвищено суму для визнання крадіжки кримінально караним діянням, зокрема якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу, податкова соціальна пільга (для кваліфікації правопорушення), дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2024 рік становить 3028 гривень, тобто 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи становить 1514 гривень на 2024 рік, та відповідно 2 неоподатковуваних мінімумів становлять 3028 гривень.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, крадіжка майна, в тому числі шахрайські дії щодо майна, вартістю до 3028 гривень 00 копійок наразі відноситься до адміністративного правопорушення, та не є кримінально караним діянням.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною першою статті третьої Кримінального кодексу України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних нормах і принципах міжнародного права.

Положенням ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом шахрайства загальну суму 1500 гривень 00 копійок.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, рівності перед законом і судом, та законності, суд вважає, що підлягає задоволенню клопотання прокурора, проти чого не заперечував й обвинувачений, якому роз`яснено наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, який добровільно надав свою згоду на закриття кримінального провадження, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом шахрайства на загальну суму 1500 гривень 00 копійок, у зв`язку з набуттям чинності Закону, який скасовує кримінальну відповідальність за вказане діяння, кримінальне провадження стосовно останнього підлягає закриттю, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, слід вважати таким, що втратив свою дію.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Клопотання прокурора в частині виділення з кримінального провадження матеріалів відносно ОСОБА_3 для їх направлення до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП задоволенню не підлягає, оскільки матеріали кримінального провадження судом не досліджувалися, та перебувають у розпорядженні прокуратури.

Керуючись ст. 284, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000745 від 04.06.2024 року стосовно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання прокурора в частині виділення з кримінального провадження матеріалів відносно ОСОБА_3 для їх направлення до ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП залишити без задоволення.

Запобіжний захід, застосований ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.07.2024 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, вважати таким, що втратив свою дію.

Речові докази:

-Телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 4» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вважати повернутим власнику ОСОБА_5 , згідно зберігальної розписки.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_6