ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №636/4663/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1777/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 111-1 КК України
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 08 липня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , -

встановила:

Вказаною ухвалою клопотання прокурора задоволено та обрано (продовжено) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, строком на 60 днів, до 05 вересня 2024 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 08 липня 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, задовольнити клопотання захисника, обравши відносно обвинуваченого за ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_8 , цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю за місцем проживання його родини АДРЕСА_1 , або будь-який інший не пов`язаний з триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом під час розгляду клопотання було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в той час як при обрання запобіжного заходу відповідно до ухвали слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 27 березня 2024 року було встановлено лише наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник звертав увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, в нього міцна та дружня родина, дружина та малолітня донька, які зараз мешкають в м. Харкові у квартирі, яка належить ОСОБА_9 сестрі ОСОБА_8 , який до того ж є єдиним утримувачем в родині. Матір обвинуваченого, про яку останній постійно піклувався, знаходиться на третій групі інвалідності безстроково, у якої після арешту сина погіршився стан здоров`я. Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень відсутні.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

В межах вирішення питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження не вирішується питання про доведеність або недоведеність вини особи в обсязі висунутого обвинувачення, не перевіряє докази, що підтверджують або спростовують винуватість особи, правильність кваліфікації дій, що є предметом перевірки під час судового розгляду справи та вирішується судом при ухваленні відповідного судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, за вчинення якого законодавством передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення було предметом перевірки під час досудового розслідування. На даний час питання наявності в діях обвинуваченого ознак складу вказаного злочину перевіряється судом.

Що стосується питання існування ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, то суд вважає, що ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України на даний час є реальним та не зменшився.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Відтак, з огляду на ту обставину, що ОСОБА_8 фактично проживає в одному населеному пункті ( АДРЕСА_2 ) разом з раніше допитаними свідками, а також тим, що частина раніше допитаних свідків знаходяться в підпорядкуванні ОСОБА_8 , оскільки офіційно працевлаштовані у Вовчанському відділі благоустрою міста, начальником якого є обвинувачений, а також останній має інформацію стосовно їх місця мешкання та постійного місцезнаходження, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь, колегія суддів вважає, що ризики незаконного впливу обвинуваченого на свідків продовжує існувати.

Наявність у обвинуваченого сім`ї, місця проживання, соціальних зв`язків апеляційної інстанції приймає до уваги, проте вказані обставини не є беззаперечними аргументами, які б вказували на відсутність ризику, що передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

Таким чином існування наведених ризиків виправдовує необхідність подальшого застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, наведеним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також суд апеляційної інстанції враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК України, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Разом з цим, колегія суддів доводи апеляційної скарги захисника щодо посилання суду першої інстанції на існування ризиків, передбачених п.п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, внаслідок чого суд вийшов за межі клопотання прокурора, вважає слушними але розглядає це як звичайні описки які можуть бути виправлені у порядку встановленому ст.369 КПК України і які не вплинули на правильність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 177, ст. 178, ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 08 липня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: