Справа № 545/3886/24
Провадження № 1-в/545/579/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.10.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Мньов Чернігівського району Чернігівської області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, має неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої:

19.11.2009Чернігівським районним судом за ч.З ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

02.02.2010Чернігівським районним судом за ч.2 ст.185, ст.70 ч.4, ст.71 ч.І КК України до 2 років позбавленні волі;

02.04.2010Чернігівським районним судом за ч.З ст.185, ст.70 ч.4, ст.71 ч.І КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

15.01.2016Славутицьким міським судом Київської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

23.05.2016Щорським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі; звільнена 23.09.2016 по відбуттю строку покарання;

10.08.2017Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч,2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 29.12.2021 на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково, на 1р. 10 м. 29 дн.

Засуджена вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2023 за ч. 4 ст. 185,71 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, засудженої ОСОБА_5 . В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2023 ОСОБА_4 засуджена за ч. 4 ст. 185,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років 1 день.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання та звільнення засудженої.

У судове засідання засуджена ОСОБА_4 та представник адміністрації не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд подання без їх участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2023 ОСОБА_4 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 дня позбавлення волі.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вироком від 03.10.2023 ОСОБА_4 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

Водночас сума викрадених грошових коштів, що встановлена за вироком і не оспорюється сторонами, становить за першим епізодом - 600,00 грн, за другим - 2000,00 грн.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_4 вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення в кінці серпня 2022 року та 23.10.2022.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2022 році становив 2481 грн, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності шахрайства, вчиненого у 2022 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2481 грн.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_4 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

Верховний суд у постанові від 7жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24)вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1ст.537 КПК Українипід час виконання вироків суд, визначений ч.2ст.539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2, 3ст.74 КК України.

Згідно із п.2 ч.2ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п.13 ч.1ст.537 КПК.

Враховуючи викладене, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону № 3886-ІХ, отже, остання підлягає звільненню від призначеного судом покарання у зв`язку з усуненням карності діяння, за яке її було засуджено.

Керуючись ст.5, 74КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років 1 день.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1