У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі слідчого судді ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Відділення поліції № 1 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка клопотання слідчого СВ ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02.02.2007 року Синельниківським міським судом за ст. 289 ч. 2, ст. 69, ст. 185 ч. 2 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 31.01.2013 року Синельниківським міським судом за ст. 289 ч. 2 ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 29.01.2016 року звільнений з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області у зв`язку з відбуттям покарання,

для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000250 внесеному до ЄРДР 09 травня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду надійшло клопотання слідчого Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке погоджено прокурором у кримінальному провадженні № 0000250 внесеному до ЄРДР 09 травня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та відповідає вимогам ст. 244 України.

Відповідно до клопотання, 09 травня 2016 року, в період часу з 01 години 30 хвилин по 02 годину 00 хвилин в смт. Магдалинівк, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом відмикання замка водійської двері стороннім предметом, з автомобіля марки ВАЗ-2107, 2000 року випуску, колір «Сафарі», номер рами (шасі) VIN- НОМЕР_1 з державним номером НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , який знаходився під навісом, таємно викрав належну останньому автомагнітолу марки «Pionеer» моделі DEH-P573OMP, 2005 року випуску з серійним номером ECMP015091EW, вартістю 355 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на вказану суму.

09 травня 2016 року відомості за даним фактом з внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

09 травня 2016 року в період часу з 01 години 30 хвилин по 02 годину 00 хвилин в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи на території подвір`я, ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом відмикання замка водійської двері стороннім предметом та подальшого викочування за двір, незаконно заволодів автомобілем марки ВАЗ-2107, 2000 року випуску, колір «Сафарі», номер рами (шасі) VIN- НОМЕР_1 , вартістю 42 990 гривень 41 копійка.

13 травня 2016 року відомості за даним фактом з внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

16 травня 2016 року кримінальні провадження № 0000250 та № 0000258, прокурором Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури об`єднані в одне кримінальне провадження, якому присвоєно порядковий номер - № 0000250.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Вина ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами:

- протоколом огляду місця події від 09.05.2016 року, а саме: автомобіля ВАЗ-2107, 2000 року випуску, кольору «Сафарі», номер рами (шасі) VIN- НОМЕР_1 з державним номером НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 в ході якого виявлено сліди пальців рук;

- протоколом огляду від 09.05.2016 року, в ході якого ОСОБА_4 , добровільно надав викрадену ним автомагнітолу марки «Pionеer» моделі DEH-P573OMP, 2005 року випуску з серійним номером НОМЕР_3 ,

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 та всіма матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності;

Починаючи з червня 2016 року по теперішній час підозрюваний ОСОБА_4 , переховується від органів досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 1 ст. 247 КПК України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, прохав суд надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 36 рішення ЄСПЛ «Летейл проти Франції».

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України.

Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо переховування від органу досудового розслідування підтверджується тим, що ОСОБА_4 , вчинивши ряд корисливих кримінальних правопорушень, покинув місце свого проживання, постійного місця проживання не має, не одружений та переховується від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу підтверджується матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності, негативною характеристикою за місцем мешкання.

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Синельникове Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта повна середня, не працює, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 02 лютого 2007 року Синельниківським міським судом за ст. 289 ч. 2, ст. 69, ст. 185 ч. 2 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 31 січня 2013 року Синельниківським міським судом за ст. 289 ч. 2 ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 29 січня 2016 року звільнений з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області у зв`язку з відбуттям покарання.

Також встановлено, що 30 травня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України.

16 червня 2016 року, на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Згідно ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням прокурора, має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність зазначених ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Вислухавши слідчого, дослідивши наданні до клопотання матеріали, суд вважає, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 188-189, 190 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000250 внесеному до ЄРДР 09 травня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1