У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомир, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні №0000251 від 14.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000251 від 14.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305 КК України.

01.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.04.2024 ОСОБА_6 затримано співробітниками СБУ на території Закарпатської області при спробі останнім перетнути державний кордон України, з метою переховування від органу досудового розслідування.

02.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22.05.2024 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії застосовного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26.06.2024.

25.06.2024 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.08.2024.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 26.09.2024.

19.09.2024 обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні направлено до Солом`янського районного суду м. Києва.

20.09.2024 Солом`янським районним судом м. Києва обвинувальний акт із додатками скеровано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

У зв`язку із зазначеним, враховуючи, що строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 26.09.2024, а підготовче судове засідання у справі не призначено, прокурор звернувся до Солом`янського районного суду м. Києві із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ..

На переконання органу досудового розслідування, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного злочину, а саме вчиненні контрабанди особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор у клопотанні зазначає, що вина ОСОБА_6 , у кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, встановлено наявність відносно ОСОБА_6 ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість: переховуватись від суду; впливати на інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, у зв`язку із зазначеними обставинами, на думку прокурора, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком 60 днів без визначення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про продовження дії запобіжного заходу та просив суд застосувати інший альтернативний запобіжний захід. Вказав, що ризики кримінального провадження відсутні, а докази на підтвердження винуватості обвинуваченого не обґрунтовані належним чином. Надав характеризуючі матеріали стосовно ОСОБА_6 , згідно яких останній має вищу освіту, постійне місце проживання, є волонтером, допомагає благодійним фондам та військовим, має міцні соціальні зв`язки.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Пояснив суду, що обвинувачення побудоване на абстрактних обставинах, належних та допустимих доказів винуватості органом досудового розслідування не встановлено. Зазначив, що ризики кримінального провадження відсутні. Крім того, вказав, що з усіх обвинувачених у даному кримінальному провадженні лише до нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На підставі зазначеного, просив суд відмовити у задоволенні клопотання та застосувати інший альтернативний запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 19.09.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000251, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України направлено до Солом`янського районного суду м. Києва.

20.09.2024 Солом`янським районним судом м. Києва обвинувальний акт із додатками скеровано до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

У зв`язку із зазначеним, враховуючи, що строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 26.09.2024, підготовче судове засідання у справі не призначено та наявності ризиків кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор звернувся до Солом`янського районного суду м. Києві із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Виходячи з цього, в ході розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Так, ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, санкція за ч. 3 ст. 305 та ч.3 ст. 307 КК України передбачає покарання позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява №33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Отже, такі відомості, у своїй сукупності дають достатні підстави для переконання того, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватися від суду.

Також, стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність ризику, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні.

Також, стороною захисту не надано слідчому судді доказів чи аргументів, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також не отримано відомостей, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Крім того, ствердження захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є такими, що не відповідають дійсності.

У зв`язку з чим, аргументи сторони захисту не спростували заявлені у клопотанні ризики, які слідчий суддя вважає доведеними прокурором, а саме ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення та впливу на інших обвинувачених з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.

Обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 слідчим суддею, на даному етапі не встановлено та стороною захисту не доведено.

Суд вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі кримінального провадження виправдано такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 про який ідеться в клопотанні прокурора.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, також враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що йому загрожує, його майновий стан, сімейний стан.

Отже, оцінюючи у сукупності всі обставини на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими, та трьох доведених ризиків, відомості щодо особи обвинуваченого, слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі «Марченко проти України» про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що обвинувачений не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також беручи до уваги матеріальний стан обвинуваченого, з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2024 складає 3028 грн. 00 коп., вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому п. 2 ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не залишати м. Київ без дозволу суду в даному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_6 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 182, 183, 184, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.11.2024 включно.

Одночасно визначити розмір застави 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок, яка може бути внесена як обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р: НОМЕР_1 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не залишати м. Київ без дозволу суду в даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно здійснює розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомляє усно і письмово суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити до 23.11.2024 включно з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Визначити строк дії даної ухвали до 23.11.2024 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9