БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2482/24
Провадження № 1-кп/497/174/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту)

16.10.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 (ВКЗ зі СІ №21)

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 (ВКЗ)

представника Болградського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000526 від 16.04.2024 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кілія, Болградського району, Одеської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утримує дитину дружини від першого шлюбу, зареєстрований з адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призивом під час мобілізації на посаді номер обслуги взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_2 виданого органом 5139 від 06.12.2019 року

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України підсудний Болградському районному суду Одеської області та відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, який дійсно відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення справи до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Прокурором заявлено клопотання про виклик і допит свідків, щодо якого не заперечували учасники підготовчого розгляду.

За вимогами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

А відтак, клопотання прокурора слід задовольнити, та під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні допитати свідків сторони обвинувачення, дані про яких наведені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, обов`язок забезпечити явку свідків покласти на прокурора.

Обвинуваченим та його захисником повідомлено суду, що вони також мають намір викликати для допиту свідків сторони захисту, втім не готові наразі перелічити цих свідків. У подальшому на дадуть свій список свідків захисту.

А відтак, дане питання залишається не вирішеним.

Згідно ч.1 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч.2 ст.314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Таким чином, положення ст.ст.314, 314-1 КПК України зобов`язують суд залучити орган пробації для підготовки і складання досудової доповіді. Заборон щодо складання досудової доповіді у вказаному кримінальному провадженні не встановлено.

Представником Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 заявлено клопотання про надання доручення на підготовку досудової доповіді Малиновському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, оскільки обвинувачений утримується в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Враховуючи, що відповідно до ст.19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про державну кримінально-виконавчу службу», та цим Законом, а також те, що обвинувачений підлягає у подальшому етапування до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолято», а тому складання досудової доповіді слід доручити Болградському районному сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

В зв`язку з чим, в задоволенні клопотання представника Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 слід відмовити.

Судовий розгляд підлягає проведенню у відкритому судовому засіданні.

Прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави (а.с.26-27).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що матрос ОСОБА_4 , достовірно знаючи про свої обов`язки, передбачені зазначеними вимогами діючого законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, о 14 год. 00 хв. 17.10.2022 матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, за відсутності поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, матрос ОСОБА_4 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Надалі 29.02.2024 приблизно о 12 год. 00 хв., матрос ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 із щирим каяттям та продовжив проходження військової служби.

У подальшому 20.04.2024 о 20 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , повторно діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, за відсутності поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 17 год. 40 хв. 11.09.2024 (крім періоду повернення на військову службу з 25.04.2024 по 28.04.2024) по момент затримання співробітниками Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.

12.09.2024 ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса (справа 947/28805/24, провадження №1кс/947/12321/24) застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01.11.2024. Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.09.2024 року (провадження: 11-сс/813/1482/24) рішення слідчого судді залишено без змін.

На думку прокурора на даний час є необхідність у продовженні обраного запобіжного заходу, оскільки ризики яким обґрунтовувалось обрання зазначеного запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати і наданий час.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, тобто не допущення порушення ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_4 від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано обвинувачується.

Прокурор звертає увагу на тривалий час ухилення від виконання обов`язків від військової служби понад 1 рік, тобто перебування ОСОБА_8 з 17.10.2022 по 29.02.2024, тобто більше 1 року перебував у злочинному стані.

Таким чином, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявні підстави вважати, що будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вказаного ризику та належному виконанню останнім своїх процесуальних обов`язків.

Прокурор посилається на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 сг. 177 КПК України перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином наприклад не з`явлення на судові засідання, посилаючись на свій стан здоров`я, чи стан здоров`я родичів або важкий матеріальний стан, чим буде затягувати судовий розгляд іншим чином.

Крім цього, с реальна загроза того, що останній у разі не застосування запобіжного заходу буде й надалі вживати заходи щодо ухилення від органів досудового розслідування та суду. Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у самовільному залишенні військової частини двічі, що свідчить про реальне існування ризику повторності вчинення ним злочину направленого на ухилення від виконання обов`язків з військової служби.

З цих підстав прокурор просив задовольнити клопотання.

Обвинувачений заперечував, пояснив, що свою вину визнає частково. Не погоджується з обвинуваченням за першим епізодом кримінального правопорушення. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або зменшити розмір застави.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечувала доводи прокурора, стверджувала про необґрунтованість і недоведеність ризиків. Подала клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло у нічний період доби.

Або ж зменшити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим, обов`язків, передбачених КПК України з 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на розмір - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 грн. (а.с.34-36, 37-41).

В обґрунтування клопотання посилалася на те, що взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, однак на її думку є підстави для обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Так, ОСОБА_4 з початком військової агресії російської федерації проти України, коли держава опинилась в занадто складних умовах, добровільно вступив до лав ЗСУ, самостійно, взяв на себе відповідальність і боронив Україну, забезпечуючи захист і незалежність суверенітету та територіальної цілісності держави.

Під час захисту держави обвинувачений отримав захворювання пов`язані з проходженням військової служби, та є обмежено придатним до військової служби. Саме завдяки певним життєвим обставинам в тому разі пов`язаним зі станом свого здоров`я та власне своєї неуважності вчинив самовільне залишення військової частини, в чому розкаюється.

ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання та реєстрації, має незадовільний стан здоров`я та у зв`язку з отриманими під час проходження військової служби захворюваннями потребує лікування, яке в умовах слідчого ізолятора є неможливим або вкрай ускладненим.

Обвинувачений перебуває у зареєстрованому шлюбі та виховує неповнолітню дитину дружини.

Отже з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , відсутності вірогідності ухилення його від виконання процесуальних обов`язків, сторона захисту вважає, що до обвинуваченого може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки та, на думку сторони захисту, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Окрім цього, захисник зазначає, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті згідно приписів ч.3 ст.183 КПК України.

ОСОБА_4 знятий з усіх видів забезпечення як військовослужбовець, під час перебування під вартою він не отримує інших видів доходів. У його дружини відсутній належний рівень доходів, на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина.

Враховуючи зазначене, захисник вважає, що зменшення застави буде відповідатиме положенням Рішення Європейський суд з прав людини (рішення у справах "Мангурас проти Іспанії" від 28.09.2010, "Гафа проти Мальти" від 22.05.2018), відповідно до яких розмір застави повинен визначатися ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши письмові клопотання як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 04.10.2024 року складеного старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , затвердженим заступником прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 , обвинувачується ОСОБА_4 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від п`яти до десяти років.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері Південного регіону.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса (справа 947/28805/24, провадження №1кс/947/12321/24) від 12.09.2024 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 01.11.2024. Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30.09.2024 року (провадження: 11-сс/813/1482/24) рішення слідчого судді залишено без змін.

Згідно із вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4).

Відповідно до статті 189 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину дружини від першого шлюбу, має захворюваність.

Разом з цим, стороною захисту - суду не надано доказів того, що за станом здоров`я обвинувачений не може перебувати під вартою та потребує якогось специфічного та/чи термінового лікування.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, та не вважає їх достатніми для вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки усі ті обставини, на які посилається сторона захисту існували на час вчинення обвинуваченим інкриміновано кримінального правопорушення, та не стали для нього необхідним стримувальним запобіжником до вчинення неправомірних дій.

Метою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватими у його вчиненні, даних про особу обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, суд приходить до висновку, що ризики продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому наразі є підстави для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло у нічний період доби - слід відмовити.

Щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:???

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;??

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;??

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;??

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;??

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.?

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України?слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Абзацом третім п.5 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 1142, 258 - 2586, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Отже, задовольняючи дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.??

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.?

Згідно п.2 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.?

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

У цьому кримінальному провадженні суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу обвинуваченого (при застосуванні тримання під вартою) та в право на володіння майном (при визначенні розміру застави як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що запобігання спробам вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із альтернативою застави в розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 40 = 121 120 гривень), що є далеко не максимальним розміром у разі вчинення тяжкого кримінального правопорушення, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.?

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений протягом усього часу дії запобіжного заходу, вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою на виклики до прокурора та суду; - повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатися за із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора та суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.???

Керуючись ст.ст.22, 131, 177, 178, 194, 183, 291, 314, 315, 316, 317, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 на 22.10.2024 року о 15:00 годині у відкритому судовому засіданні в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, № 192, м. Болград, Одеська область.

В судове засідання викликати:

- прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону: вул. Пушкіна, №11-б, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, 67707, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.: НОМЕР_3 ;

- обвинуваченого ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 , тел: НОМЕР_4 ;

- захисника обвинуваченого ОСОБА_5 : АДРЕСА_3 , ел.пошта: НОМЕР_5 , номер тел. НОМЕР_6

Свідків обвинувачення:

- ОСОБА_11 : АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_12 : АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_13 , АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_14 : АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_15 : АДРЕСА_7 .

Клопотання представника Болградського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Зобов`язати Болградський районний сектор № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, скласти та надати суду в строк до 28.10.2024 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 -? задовольнити.

Обрати обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000526 від 16.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».?

Строк дії ухвали в частині обраного запобіжного заходу визначити до 14.12.2024 року.?

Одночасно визначити розмір застави у межах 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120.00 гривень (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.?

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.???

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:?

- прибувати за першою вимогою на виклики до прокурора та суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14.12.2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення? застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».?

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого ?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.?

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.?

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому - відмовити.

Зобов`язати командира Батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Одеській області організувати перевезення (етапування), тобто доставити протягом 5 (п`яти) днів з дня постановлення даної ухвали обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор»: пр-кт. Незалежності, №70, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600 - для необхідності розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення в приміщенні Болградського районного суду Одеської області.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1