Справа № 192/3172/24
Провадження № 1-в/192/682/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву засудженого

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжя, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України, засудженого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11 липня 2023 року за ст. 126-1, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з заявою про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України у зв`язку з тим, що він вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11 липня 2023 року засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України. У судовому засіданні просив звільнити його від призначеного покарання, оскільки зможе принести користь на волі.

У судове засідання представник адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» не з`явився, а прокурор вважав, що заява не підлягає задоволенню, оскільки вартість викраденого засудженим майна в 2021 році перевищує 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян.

Суд дослідивши додані до заяви матеріали вважає, що остання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 11 липня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений до 3 років позбавлення волі за вчинення 29 жовтня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а розмір завданої шкоди складає 3 004 гривні 32 копійки.

Також вказаним вироком ОСОБА_3 був засуджений за ст. 126-1, ст. 395 КК України, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Згідно положень ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Судом встановлено, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна на час вчинення діяння (29 жовтня 2021 року) перевищувала 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян. Тому вказане діяння не є декриміналізованим.

Отже на даний час ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 11 липня 2023 року, а діяння за яке він відбуває покарання не декриміналізоване. Тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солонянський районний суд Дніпропетровської області, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1