справа № 361/8009/24
провадження № 1-кс/361/1574/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0001989 від 11 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2024 прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено під час огляду місця події.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001989 від 11 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.08.2024 року, близько 16 години 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (освідуваний тверезий), керуючи автомобілем марки ВАЗ-2103, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись по автодорозі між селами Щасливе та Стара Оржиця Броварського району Київської області (орієнтовно за 1.2 км від села Стара Оржиця), не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль злетів в кювет та зіткнувся з деревом. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажирів та водія вказаного автомобіля було госпіталізовано до КНП «Броварська БКЛ» де останнім було встановлено діагнози: пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (житель АДРЕСА_1 ) - забійна рана скроні, перелом нижньої третини правого стегна, множинні скальповані рани тильної поверхні обох кістей, пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителька АДРЕСА_2 ) - поверхнева травма голови, перелом поперечного паростка L3, скальпована рана лівого колінного суглобу, пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жителька АДРЕСА_2 - множині переломи кісток тазу, розрив сечового міхура, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (житель АДРЕСА_2 ) - СГМ, забої ділянок тазу праворуч.

У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21033» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » було вилучено та направлено на зберігання на територію майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній повідомив що приблизно в травні придбав автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21033» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » приблизно за 10.000 гривень, автомобіль на себе не переоформлював.

Окрім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 керував вище вказаним автомобілем. Згідно поліцейської бази ІПНП «Армор», вище вказаний автомобіль належить ОСОБА_9 .

Також автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21033» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » є засобом вчинення кримінального правопорушення, на кузовах яких наявні сліди його вчинення, які є доказом вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, тобто мають значення речового доказу. Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначений транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та не застосування заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на таке майно, може призвести до його відчуження, знищення, перетворення або зміни.

Щодо вищеперерахованого майна є достатні підстави вважати, що дане майно, яке вважається тимчасово вилученим майном, використовувалось як засоби та предмет вчинення даного кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

У зв`язку із викладеним, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Ініціатор поданого клопотання просив розгляд проводити без прокурора.

Власник майна не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повідомлення у додаток «вайбер», про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

Разом із тим, приписами ч. 2 ст. 64-2 КПК України передбачено, що процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникає з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт.

У відповідності до положень ст. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Слідчий суддя звертає увагу, що в матеріалах кримінального провадження не вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на деревину, виявлену в загальному напівпричепі Н/ПР - бортовий критий наметом. «SCHWARZMUELLER» 8РА-ЗЕ, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , оскільки диспозиція ч. 1 ст. 246 КК України передбачає відповідальність, саме за перевезення, зберігання, збут незаконно здобутих дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, що спростовується дослідженими судом документами про легальність походження деревини.

Також , слідчий суддя бере до уваги визнані сторонами кримінального провадження обставини щодо надання власниками майна на вимогу слідчого вичерпного пакету документів щодо договорів перевезення, а не по деревині.

Тому, слідчий суддя вважає, що у поданому клопотанні належним чином обґрунтовано накладення арешту на транспорті засоби, а вимоги про арешт деревини слідчий суддя визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Статтею 100 КПК визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України встановлює, що слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

З огляду на положення даних статей, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Керуючись ст.ст. 170,171,175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні №0001989 від 11 серпня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ» моделі «21033» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , з забороною його відчуження, розпоряджання та користування до моменту прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10