У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8634/24

№ 1-кс/183/1520/24

22 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000237, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому посилається на те, що сектором дізнання Новомосковського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.08.2024 за №0000237 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18 серпня 2024 року об 08:56 годині надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 18 серпня 2024 року на трасі М-18 203 км., працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «ВАЗ 2104» з державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів у водія було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має ознаки підробки. На місце пригоди було направлено слідчо оперативну групу.

18 серпня 2024 року слідчим СВ проведено огляд місця події, під час якого свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час огляду вилучено та опечатане у спец. пакет № PSP1113009 та вилучений до Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Відомості про вказаний факт дізнавачем сектору дізнання Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 19 серпня 2024 року внесений до ЄРДР за №0000237 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

19 серпня 2024 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальному провадженню №0000237 визнане речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального проступку.

Для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального проступку та підлягає збереженню.

Оскільки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є основними об`єктами кримінального проступку, по ним будуть проводитися відповідні експертизи.

На думку прокурора, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт вилучених документів у даному кримінальному провадженні є необхідним.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані до нього копії документів, вважає його обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

Положеннями ч.ч. 1, 2,3 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання про накладання арешту, 18 серпня 2024 року об 08 годині 56 хвилин надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 18 серпня 2024 року на трасі М-18 203 км., працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «ВАЗ 2104» з державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів у водія було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має ознаки підробки. На місце пригоди було направлено слідчо оперативну групу.

19 серпня 2024 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по кримінальному провадженню №0000237 визнане речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального проступку.

Враховуючи диспозицію ст. 358 ч. 1 КК України, реєстраційні документи є предметом цього злочину, а отже має істотне значення для кваліфікації діяння.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Арештом майна, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у даному випадку, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до п. 11 ст. 170 КК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування, призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження

(п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК).

Ураховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом правопорушення та підлягає збереженню.

Оскільки, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є предметом кримінального проступку, з огляду на необхідність проведення відповідної експертизи, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у даному кримінальному провадженню є необхідним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000237, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 18 серпня 2024 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обов`язковою забороною розпорядження та користування.

Визначити місце зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в матеріалах кримінального провадження №0000237.

Згідно з положеннями статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали суду направити прокурору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1