Справа № 694/2103/24
провадження № 1-кс/694/724/24
УХВАЛА

про арешт майна

20.08.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000415 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Уповноважена особа на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 07.05.2020 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкриті категорії «В», власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене 14.08.2024 під час огляду місця події в приміщенні територіального сервісного центру 7143, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-які дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення досудового розслідування та визначити місцем його зберігання при матеріалах кримінального провадження №0000415.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 14.08.2024 року о 09.28 год. надійшло повідомлення від адміністратора сервісного центру 7143 про те, що під час заміни посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено ознаки підробки.

Правова кваліфікація кримінального проступку: ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Відомості по даному факту внесено до ЄРДР під № 0000415 від 14.08.2024.

Так, в ході досудового розслідування було проведено огляд місця події в приміщенні територіального сервісного центру 7143, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 07.05.2020 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита категорія «В».

Приймаючи до уваги, посвідчення водія НОМЕР_1 видане 07.05.2020 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є речовим доказом та може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані, як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, являється тимчасово вилученим майном, яке є об`єктом кримінального проступку, у встановленому порядку визнане речовим доказом у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Уповноважена особа на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином. Через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання без її участі, щодо накладення арешту не заперечує.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1, п.3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 14.08.2024 року постановою уповноваженої особи на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000415 посвідчення водія НОМЕР_1 видане 07.05.2020 сервісним центром НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , визнане речовим доказом.

Уповноваженою особою на здійснення дізнання доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

При цьому, слідчий суддя враховує, що вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, та бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вчинення кримінального правопорушення, в тому числі шляхом проведення експертиз.

З огляду на наведене, з метою збереження речових доказів в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 від 07.05.2020 видане на ім`я ОСОБА_5 .

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000415 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, задоволити.

Накласти арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 від 07.05.2020 видане ТСЦ 6341 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене 14.08.2024 під час огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час досудового розслідування.

Визначити місцем зберігання посвідчення водія НОМЕР_1 від 07.05.2020 видане ТСЦ 6341, при матеріалах даного кримінального провадження.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1