Справа № 349/1727/24
Провадження № 1-кп/349/162/24
В И Р О К

іменем України

21 жовтня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2024 року за №0000142 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився і проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, розлученого, приватного підприємця, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

учасники підготовчого провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

У порушення вимог чинного законодавства України ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законодавством дозволу, здійнив незаконне видобування глини, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 року за №827 (зі змінами від 09 вересня 2020 року №826) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

04 вересня 2024 року біля 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за своїм місцем проживання, вирішив здійснити забір глини для власних потреб на земельній ділянці комунальної власності, а саме на території біля приміщення недіючої ферми, яка знаходиться по вул.Шевченка,414 в с.Пуків Рогатинської територіальної громади . Цього ж дня він взяв з собою лопати і кайло, власним автомобілем приїхав до території недіючої ферми, де у період часу з 15 год. до 17 год. 30 хв., діючи умисно, без отримання дозволу щодо користування надрами та видобування корисних копалин (ліцензії), акта про надання гірничого відводу за допомогою лопат і кайла здійснив видобуток сильнокарбонатної легкої глини об`ємом 0,75 м3, яку підготував для вивезення, однак його дії було викрито працівниками поліції. Таким чином протиправними діями ОСОБА_3 здійснено незаконне видобування на території с.Пуків Рогатинської територіальної громди Івано-Франківського району Івано-Франківської області корисної копалини загальнодержавного значення об`ємом 0,75 м3.

27 вересня 2024 року між начальником Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 і підозрювани ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.240 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки з встановленням іспитового строк та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.240 КК України визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором за участі захисника, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди розуміє.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вважає, що при укладенні угоди дотримані вимоги Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України , яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, не заперечував проти затвердження угоди.

У кримінальному провадженні не бере участі потерпілий, шкода злочином не завдана. Таким чином сторонами дотримано вимоги ч.4 ст.469 КПК України.

Не встановлено порушень вимог ч.5 ст.469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Також сторонами угоди дотримано вимог ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію з зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін і захисника.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1- 4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам ст. 65 КК України, суд переконався, що узгоджені сторонами вид і міра покарання визначені в межах, установлених у санкції ч.2 ст.240 КК України, враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, розлучений, раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення .

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

За ч. 3 статті 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1,2 цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчиненого злочину, вид і строк призначеного покарання, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченого іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Таке узгоджене сторонами призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк один рік з покладенням обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України на думку суду є справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності та буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2024 року та призначає узгоджену сторонами міру покарання для обвинуваченого виді двох років обмеження волі та застосування ст.75 КК України з встановленням іспитового строку, який суд визначає тривалістю один рік з покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2024 року накладено арешт на майно в цьому кримінальному провадженні, а саме - на 29 полімерних мішків з вмістом гірської породи ззовні схожою на глину загальною вагою 1 195 кг, 1 кайло, 4 лопати, 19 порожніх поліетиленових мішків, узагальнені зразки гірської породи ззовні схожої на глину.

За ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 3786, 40 грн.

Під час підготовчого провадження запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. 314, 373- 374, 469-471, 473-476 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2024 року в кримінальному провадженні №0000142, укладену 27 вересня 2024 року між начальником Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрювани ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт 29 полімерних мішків з вмістом гірської породи ззовні схожою на глину загальною вагою 1 195 кг, 1 кайла, 4 лопат, 19 порожніх поліетиленових мішків, узагальнені зразки гірської породи ззовні схожої на глину, який накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2024 року.

Речові докази - 29 полімерних мішків з вмістом гірської породи - глини загальною вагою 1195 кг, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , узагальнені зразки гірської породи ззовні схожої на глину - повернути законному володільцю Рогатинській міській раді Івано-Франківського району Івано-Франківської області, як органу місцевого самоврядування; чотири лопати, 1 кайло, 19 порожніх поліетиленових мішків, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_1 - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 3786, 40 грн за проведення експертизи №СЕ-19/109-24/12923-ФХД від 09 вересня 2024 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а захиснику - за заявою.

Суддя ОСОБА_1