Провадження № 1-кс/932/4367/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

3 грудня 2024 року слідча суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ Коваленко Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпро матеріали клопотання адвоката Шишкіна В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , поданої у порядку, визначеному у ст. 206 КПК України,

у с т а н о в и л а:

У провадження Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ 2 грудня 2024 року від адвоката Шишкіна В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про звільнення з-під незаконного перебування під вартою.

Заявник повідомив, що на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2024 у справі № 192/856/24 ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Стосовно нього накладене адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 10 діб. Після ухвалення постанови ОСОБА_1 не було піддано арешту, він поїхав додому, ніде не переховувався, продовжував жити за адресою мешкання та працювати.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягають виконанню постанови про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців із дня винесення. Тобто по закінченню тримісячного строку із дня винесення постанови, вона втрачає чинність.

29.11.2024 зранку, за місцем проживання ОСОБА_1 , прибули співробітники поліції Відділення поліції № 1 (Солонянський район) Дніпровського районного управління поліції № 1 з метою виконання постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2024, тобто через 7 місяців після ухвалення постанови суду, або через 4 місяці після втрати нею чинності. ОСОБА_1 у кайданках доставили до відділення поліції, а потім перемістили до м.Дніпро, де помістили до Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Дніпропетровській області. Фактично працівниками поліції ОСОБА_1 незаконно позбавлено волі.

Посилаючись на ч. 2 ст. 206 КПК України, заявник просив винести ухвалу про негайне доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровськ з Ізолятору тимчасового тримання № 1 ГУНП в Дніпропетровській області та звільнити ОСОБА_2 з-під варти з Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно ч. 1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

За визначенням основних термінів слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

Отже, відповідно до ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ізоляторі тимчасового тримання або затримана/утримується без ухвали слідчого судді службовими особами органу досудового розслідування (Національної поліції, органів безпеки України, органів Бюро економічної безпеки України, органів державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України).

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи Ізолятору тимчасового тримання не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, ОСОБА_1 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Окрім того, слід зазначити, що заявником не надано слідчому судді жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри в тому, що в межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому КПК України порядку, тобто була затримана саме у кримінальному провадженні та на підставах, встановлених КПК України.

Положеннями Кримінального процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за скаргою, яка подана в порядку ст. 206 КПК України. Однак, згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1статті 7 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою адвоката Шишкіна В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись ст.206,303,304,309 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою адвоката Шишкіна В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , поданої у порядку, визначеному у ст. 206 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Т.О.Коваленко