Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/806/24
Провадження № 1-кп/376/208/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в затвердженні угоди

"17" вересня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 0000030 від 27.02.2024 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оріховець Сквирського району Київської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.09.2015 Сквирським районним судом Київської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309 , ст. 395 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Сквирського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ст. 395 КК України.

До суду прокурором разом з обвинувальним актом надано угоду про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_4 .

Згідно вказаної угоди, сторонами досягнуто домовленості про кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст.309, ст. 395 КК України, про беззастережне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень і про визначену сторонами узгоджену міру покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту строком на 3 місяці, за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 4 місяці, на підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточну міру покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону та вислухавши думку учасників судового провадження, які просила відмовити в затвердженні даної угоди, вважає, що слід відмови в затвердженні даної угоди, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2024 року у кримінальному провадженні № 0000030 щодо обвинувачення ОСОБА_4 зокрема у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості та узгоджено покарання за ч. 1 ст.309 КК України у виді 3 місяців арешту.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, який набрав чинності 28.03.2024 року абз. 2 ст. 309 КК України викладено у такій редакції: «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.»

Тобто, на даний час у санкції статті за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, вид покарання як арешт відсутній.

Згідно ст. 5 КК України, Закон України про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Враховуючи вищевказане суд доходить висновку, що у зв`язку з законодавчими змінами умови угоди про визнання винуватості не відповідають вимогам КК України, а тому у її затвердженні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 370-372, 470, 472, 474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 07.03.2024 року між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Ухвала не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1