Справа № 509/1939/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

законний представник - ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с-щі Овідіополь клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000015 від 30 січня 2023 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського райсуду Одеської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього правопорушника ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, затвердженого Чорноморською окружною прокуратурою Одеської області в якому, ставить питання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусовий захід виховного характеру у виді застереження, мотивуючи це тим, що 28 січня 2023 близько 19 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні до потерпілого, умисно наніс один удар шматком ракушняку, який знаходився у нього у праві руці, в область тім`яно-потилочної ділянки голови потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна тім`яно-потилочної ділянки зліва, які в свою чергу спричинили незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів, тому за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_9 скоїв суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_8 .

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання, яке просив суд задовольнити, з яким погодилися неповнолітній правопорушник ОСОБА_9 , визнавши вину та вищевказані обставини суспільно небезпечного діяння скоєного ним, його законна представниця та захисник, і проти чого не заперечувала представниця служби у справах дітей.

Потерпілий ОСОБА_10 та його законний представник ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, надіславши до суду клопотання, в якому, просили суд провести судове засідання без їх участі, задовольнивши клопотання прокурора про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.22 КК України - кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

Згідно ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Частиною 2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, судам роз`яснено, що в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за кримінальний проступок або нетяжкий злочин необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

У відповідності до ч.1 ст.292 КПК України - клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.

Приписами ст.498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Умовами ст.499 КПК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Таке досудове розслідування здійснюється слідчим, який спеціально уповноважений керівником органу досудового розслідування на здійснення досудових розслідувань щодо неповнолітніх. Під час досудового розслідування проводяться необхідні процесуальні дії для з`ясування обставин вчинення суспільно небезпечного діяння та особи неповнолітнього. Участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою. За відсутності підстав для закриття кримінального провадження прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.500 КПК України - судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника та представників служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, якщо вони з`явилися або були викликані в судове засідання, згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

Ухвала, постановлена за наслідками розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Одночасно з цим, відповідно до ст.502 КПК України, ухвалою суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться спеціальна навчально-виховна установа, неповнолітній може бути достроково звільнений від примусового заходу виховного характеру в порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду може бути постановлена за наслідками клопотання неповнолітнього, його захисника, законного представника або прокурора, якщо поведінка неповнолітнього під час перебування у навчально-виховній установі свідчить про його перевиховання. Під час розгляду клопотання суд з`ясовує думку ради спеціальної навчально-виховної установи, в якій перебуває неповнолітній, щодо можливості його дострокового звільнення від примусового заходу виховного характеру.

Відповідно до ст.498 КПК України, неповнолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше вчинив суспільно небезпечне діяння у віці 14 років, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність за вказаний злочин, щиро розкаявся, а також не є суб`єктом вказаного злочину, на думку суду, стосовно останнього необхідно застосувати примусові заходи виховного характеру.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає клопотання обґрунтованим відповідно до приписів ст.105 КК України та ст.501 КПК України, і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.27,291,292,501,503,512-513 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ №2 від 15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»,

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України - задовольнити.

Застосувати у відношенні неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1