Справа № 709/1807/24
провадження № 1-кп/709/134/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження

№ 0000566, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000566, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою посилаючись на те, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався. Востаннє ухвалою від 13.09.2024 року продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 22 жовтня 2024 року включно. Клопотання мотивовано тим, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_6 є особливо тяжким, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать їх запобіганню. Просить не визначати розмір застави.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором жодним доказом не підтверджені ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Звернув увагу суду на те, що лише тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину не може бути підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також пояснив суду, що ОСОБА_6 має соціальні зв`язки, оскільки має матір та рідну сестру, має постійне місце проживання. Жодним чином не збирається впливати на свідків, переховуватись від суду. Крім того, відсутні докази вини обвинуваченого в інкримінованому правопорушенні. На підставі вищевикладеного просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, зазначив, що йому відомі та зрозумілі обов`язки, які покладаються на особу в разі обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Потерпілі ОСОБА_4 та, ОСОБА_5 просили суд не продовжувати ОСОБА_6 строк тримання під вартою, оскільки вони впевнені в його невинуватості.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , має родину матір та рідну сестру, які проживають в тому ж населеному пункті.

В той же час, суду не надано жодних доказів про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б зумовлювали задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_6 раніше не судимий, відомостей про те, що обвинувачений готує вчинення інших кримінальних правопорушень або може впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні суду не надано, досудове розслідування завершено, тобто стороною обвинувачення мали бути віднайдені та вилучені всі речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи строк його перебування під вартою, суд повинен розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів щодо обвинуваченого, що узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 цього кодексу, суд вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченого з покладенням на нього відповідних обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами обвинуваченого і забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 19 грудня 2024 року включно, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до 19 грудня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали становить 2 місяці, тобто до 19 грудня 2024 року включно.

Виконання ухвали доручити Золотоніському РВП ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1