Справа № 729/997/24 1-кп/729/127/24 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
11.09.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу для власних потреб без мети збуту, в жовтні 2023 року, зірвала гілки з листям та верхівками дикорослих конопель, які виросли на території земельної ділянки за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою АДРЕСА_1 та з метою подальшого використання для побутових потреб (як засіб від мишей), перенесла вказані рослини, які згідно постанови КМУ №770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, oбіг якого заборонено - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 22,3 г, до приміщення погрібнику, що розташований на території домогосподарства ОСОБА_4 , де у подальшому їх незаконно зберігала для власних потреб без мети збуту, до часу добровільної видачі 06.05.2024 працівникам поліції.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України, визнала повністю і показала, що вчинила його за викладених в обвинувальному акті обставин. Мети збуту вона не мала. Використовувала коноплю для власних потреб, а саме як засіб від мишей.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у інкримінованому їй органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченої.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 скоїла кримінальний проступок передбачений ч.1 ст. 309 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, його характер, відсутність обставин, що пом`якшують та, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, вину визнала.
Обставин, що пом`якшують та, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується.
Суд вважає таке покарання справедливим і достатнім для попередження вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень. Призначаючи такий вид покарання, суд виходив із принципу законності, справедливості і індивідуалізації покарання, яке своїм видом буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самою обвинуваченою так і іншими особами.
У зв`язку з тим, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за іншим вироком Бобровицького районного суду від 14.02.2024 року, суд, керуючись ст.71 КК України, вважає за необхідне частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
З обвинуваченої необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення експертизи. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14.02.2024, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: два оптичні диски DVD - R 4,7 Gb/120 min 16 Х, які приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу зберігання;
сухі фрагменти гілок з листям та верхівками рослини, які зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1