Справа № 522/5875/21
Провадження по справі №1-кп/522/2725/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000364 від 15.04.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000364 від 15.04.2020 року, стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Від захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів у даному кримінальному провадженні, а саме: до інформації, що міститься у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно ОСОБА_9 за період з дня присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_9 по дату винесення ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів, що перебуває у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання захисник вказав, що з урахуванням версії сторони обвинувачення стосовно того, що заявником ОСОБА_10 під контролем правоохоронних органів було передано неправомірну вигоду ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка є особистими грошима заявника у сторони захисту наявна необхідність у перевірці фактів джерел доходу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до початку та після такої співпраці, можливості володіння відповідною сумою грошових коштів, якими свідок ОСОБА_10 вільно розпоряджався, а також встановленню можливого зв`язку між зазначеними особами та правоохоронними органами, оскільки отримання тимчасового доступу до вказаних відомостей матиме суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в рамках кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання захисника ОСОБА_6 , посилаючись на те, що воно є необґрунтованим та безпідставним, а суд не може бути інструментом збору доказів у кримінальному провадженні, крім того, судом вже раніше було прийнято рішення за аналогічним клопотанням сторони захисту, у задоволенні якого було відмовлено.

Інші учасники підтримали зазначене клопотання та просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянувши клопотання, суд доходить таких висновків.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження на стадії досудового розслідування регламентовано Главою 15 Розділом ІІ КПК України, якими суд керується під час судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно зі статтею 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1 липня 2003 року № 37801/97, пункт 36).

Суд звертає увагу, що практикою Європейського Суду з прав людини встановлено, що збирання та зберігання інформації стосовно приватного життя особи, а також її розповсюдження охоплюються сферою застосування пункту 1 статті 8 Конвенції.

Зокрема, в рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Пантелеєнко проти України») вказано, що вираз «відповідно до закону» в пункті 2 статті 8 Конвенції значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм, а також встановлено, що при недоведеності того, що дане втручання в особисте життя певних осіб має достатнє законне обґрунтування, тягне за собою порушення статті 8 Європейської конвенції з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Заїченко проти України») Суд також наголосив, що формулювання «згідно із законом» вимагає, щоб оскаржуваний захід не тільки мав підґрунтя у національному законодавстві, але й також був сумісний з принципом верховенства права, який прямо зазначається у преамбулі Конвенції і є невід`ємною частиною мети і завдання статті 8 Конвенції.

Обґрунтовуючи подані клопотання, захисник ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 зазначив, що отримання тимчасового доступу до вказаної в них інформації має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а саме для підтвердження або спростування факту провокативних дій з боку правоохоронних органів відносно обвинувачених.

Разом з тим, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надання тимчасового доступу до інформації, зазначеної в клопотаннях захисника носить характер втручання в особисте життя особи, з огляду на доступ до її персональних даних. Водночас стороною захисту не доведено, що таке втручання є співмірним із зазначеним заходом забезпечення кримінального провадження з точки зору верховенства права та практикою ЄСПЛ, а також пропорційним меті, яку воно переслідує.

Також, стороною захисту не було надано доказів суду щодо звернення з відповідними клопотаннями до слідчого судді на стадії досудового розслідування.

Крім того, під час судового розгляду даного кримінального провадження судом вирішувалось питання за аналогічним клопотанням сторони захисту, у задоволенні якого було відмовлено, та обґрунтування якого з того часу суттєво не змінилося.

Крім того, стороною захисту належним чином не обґрунтовано необхідність отримання зазначених відомостей щодо ОСОБА_9 , який не є стороною у кримінальному провадженні, не допитаний в якості свідка, та клопотань про його допит до суду не надходило, хоча сторона захисту висловила лише намір допиту цієї особи у якості свідка.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання захисника про надання тимчасового доступу до речей і документів, оскільки це призведе до втручання в приватне життя особи, яка не є стороною чи учасником даного кримінального провадження, а сторона захисту не позбавлена можливості обрати інший спосіб доказування обставин, на які вона посилається, без порушення прав інших осіб.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000364 від 15.04.2020 року, стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до інформації, що міститься у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно ОСОБА_9 .

Керуючись ст. 22, 131, 132, 159, 160, 162, 163, 164, 333, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0000364 від 15.04.2020 року, стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, до інформації, що міститься у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків відносно ОСОБА_9 за період з дня присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_9 по дату винесення ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів, що перебуває у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1