ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1715/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001456 від 15.03.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 28 червня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001456 від 15.03.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до частини 3 ст. 35 КПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 червня 2024 року для розгляду цього кримінального провадження визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 01 липня 2024 року призначено підготовче судове засідання.

За підсумками підготовчого судового засідання ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року призначено вказане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні та до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Наразі вказане кримінальне провадження перебуває на стадії дослідження доказів.

Відповідно до ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

28 серпня 2024 року під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, просив його задовольнити, зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, у великий розмірах. Прокурор вказав, що строк, визначений ухвалою суду від 16.07.2024, закінчується 13.09.2024, однак на сьогоднішній день продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку з наведеним прокурор просив продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 під час судового засідання зазначив, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо наявності таких не надано жодних доказів та підтвердження їх обґрунтування. У той же час захисник зазначив, що ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом перебуває майже два місяці та його умов дотримується, що свідчить про відсутність підстав для застосування цілодобового домашнього арешту. Захисник вказав про те, що під час застосування цілодобового домашнього арешту порушується установлений ритм життя, обвинувачений вступив до вищого навчального закладу на денну форму навчання, а тому вважав доцільним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, який буде домірним для обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився із висловленими запереченнями свого захисника та просив змінити запобіжний захід.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши заявлене клопотання та долучені до нього матеріали, а також заперечення, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного шляхом його ізоляції за місцем проживання.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення № 10-рп/2011 від 11 жовтня 2011 року).

Так, в обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати ризики, що визначені у частині першій статті 177 КПК України, а саме обвинувачений може:

1) переховуватись від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказані злочини відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого та особливо тяжкого, зокрема за особливо тяжкий злочин передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років;

2) вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 на цей час обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, що є багатоепізодними.

Вирішуючи питання щодо можливості про продовження запобіжного заходу суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_5 , а саме вчинення кримінальних правопорушень, покарання за які передбачане у виді реального позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, (може бути призначене за злочини передбачені ч. 2 ст. 307; ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується), тож суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу під час досудового розслідування та на час розгляду цього клопотання не припинив існувати.

Означені покарання в разі визнання ОСОБА_5 винуватим в сукупності з іншими обставинами може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від суду.

Незважаючи на заперечення сторони захисту, суд переконаний, що співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення суд вважає доведеним, оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 інкримінується збут наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах, останній наразі не працевлаштований, отже відсутні будь-які джерела доходу, що може спонукати його вчинення нових злочинів з метою забезпечення умов для свого існування.

Окрім цього, стосовно ОСОБА_5 наразі також здійснюється розгляд кримінального провадження за ч. 2 ст. 307 КК України у Дніпровському районному суді міста Києва.

Суд вважає, що ризик вчинення кримінального правопорушення не припинив існувати та зумовлює необхідність у продовженні запобіжного заходу.

З огляду на наведене, прокурором доведено існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи надані матеріали, суд встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи наявність заявлених ризиків, суд виходить з такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 16 липня 2024 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 13 вересня 2024 року включно. Також на обвинуваченого покладено процесуальні обов`язки.

Судом було встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, також суд бере до уваги майновий стан обвинуваченого, про що зазначалось захисником у судовому засіданні.

Окрім того, суд враховує, що станом на день вирішення клопотання обвинуваченому виповнилось 20 років, тобто є особою молодого віку, здійснював волонтерську діяльність у культурно-психологічному проекті, наразі завершив вступну кампанію до вищого навчального закладу.

У той же час, суд зважає на те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під цілодобовим домашнім арештом з 16 липня 2024 року, при цьому доказів того, що обвинувачений порушував умови зазначеного запобіжного заходу не встановлено і прокурором під час розгляду клопотання про це не зазначалось, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому покидати житло у нічний період доби з 21.00 год. до 06.00 год. та покласти на нього відповідні обов`язки.

Таким чином суд вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а також зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З урахуванням того, що судом застосовується до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, в ухвалі суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого, наслідки їх невиконання.

З огляду на встановлені ризики, обставини, викладені у висунутому обвинуваченні та дані матеріалів клопотання, на обвинуваченого слід покласти також обов`язки, об`єктивна необхідність у яких доведена, а саме: 1) прибувати за першим викликом до суду; 2) не відлучатись за межі м. Києва, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті у кримінальному провадженні за № 0001456 від 15.03.2024; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України.

Такі обов`язки за своїм характером не є занадто обтяжливими для ОСОБА_5 .

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 26 жовтня 2024 включно.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 182, 183, КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із забороною у період з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, тобто до 26 жовтня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першим викликом до суду;

- не відлучатись за межі м. Києва, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті у кримінальному провадженні за № 0001456 від 15.03.2024;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , визначити до 26 жовтня 2024 року включно.

Здійснення контролю за виконанням покладених на обвинуваченого обов`язків доручити прокурору Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001456 від 15.03.2024.

Направити ухвалу для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 для негайної постановки на облік обвинуваченого, про що повідомити суд.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0.25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6