Справа №758/6890/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/904/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

11 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_6 про надання дозволу на побачення з обвинуваченим ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0008964 обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любитів Ковельського району Волинської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02.06.2006 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки (враховуючи зміни, внесені до вироку ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Волинської області від 08.08.2006); 29.08.2008 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 342, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі; 22.12.2008 Старовижівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 129, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 11 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 18.10.2017 умовно-достроково на не відбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 9 днів; відносно якого 28.01.2018 направлено обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України, в межах якого утримувався під вартою з 30.01.2018 по 02.07.2019 (справу не розглянуто), засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2021 року за ч. 2 ст.121, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна (вирок не набрав законно сили),

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

- за ч.4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого,

- за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - до позбавлення волі довічно з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі довічно з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Строк покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з дня його затримання - з 06 січня 2020 року, зарахувавши тим самим у строк покарання його попереднє ув`язнення у період з 06 січня 2020 року по 20 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 продовжено та залишенобез змін.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Новостанкувата Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянку України, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , маючу двох малолітніх дітей 2016 та 2017 років народження, відносно яких заочним рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 12.05.2020 вона позбавлена батьківських прав (рішення набрало законної сили 07.08.2020), раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.186, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначеноїй покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років,

- за ч. 4 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої,

- за п.п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - до позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк тринадцять років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня її затримання - з 06 січня 2020 року, зарахувавши тим самим у строк покарання її попереднє ув`язнення у період з 06 січня 2020 року по 20 червня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 продовжено та залишенобез змін.

Вирішено питання щодо арешту майна, речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. У вироку визначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення будь-яких менш суворих покарань довічним позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого, застосувавши ч. 2 ст. 70 КК України. У решті вирок залишити без змін.

Обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Після призначення апеляційного розгляду до апеляційного суду надійшло клопотання дружини обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 про надання дозволу на тривале побачення з обвинуваченим, який перебуває в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 утримується під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з переглядом в апеляційному порядку стосовно нього вироку Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2022 року у кримінальному провадженні №0008964.

При цьому, у межах даного кримінального провадження стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» порядок і умови тримання осіб, взятих під варту, та нагляду за ними з метою забезпечення попереднього ув`язнення, встановлюється цим Законом та іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 1 ст. 12 вказаного Закону та п.п.2 п.1 розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 2019 року №1769/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 18 червня 2019 року за № 633/33604, ув`язненим надаються короткострокові побачення з родичами або іншими особами начальником СІЗО або його заступником (особами, які виконують їх обов`язки) лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

Разом з тим, відповідно до п. 4 розділу VII вказаних Правил, тривалі побачення адміністрація СІЗО надає засудженим, залишеним у СІЗО для роботи з господарського обслуговування, а також засудженим, вироки щодо яких набрали законної сили, які на підставі статті 90 КВК тимчасово залишені в СІЗО або переведені до СІЗО з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії, за винятком осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з іншим кримінальним провадженням.

З огляду на викладене, надання особам, які утримуються під вартою, довгострокових побачень чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про надання дозволу на тривале побачення з обвинуваченим ОСОБА_7 , який перебуває в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя