У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000060, від 11.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332КК України про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000060, від 11.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обгрунтування вимог клопотання слідичий посилається на те, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 11.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що окремі посадові особи Закарпатської митниці, спільно з військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону організували схему незаконного збагачення, сприяючи громадянам України призовного віку у незаконному перетині кордону у пункті пропуску «Малий Березний», шляхом підготовки пакету підроблених документів, які є підставою для виїзду за межі України.

12.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді, було проведено обшук на території пункту пропуску «Малий Березний -Убля», що в АДРЕСА_1 , в ході якого в начальника митного посту ОСОБА_5 , було вилучено мобільний телефон «iPhone 11» сірого кольору в чохлі чорного кольору.

Зазначений об`єкт визнано речовим доказом.

Слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що даний телефон, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що вищевказане майно відповідно до статті 98 КПК України є речовим доказом даного кримінального провадження, а тому в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на вилучене майно.

На даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказаний вилучений предмет є доказом у кримінальному провадженні, адже він відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (вони є матеріальні об`єкти, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

З огляду на викладене слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на виявлені та вилучені під час обшуку об`єкти, а саме: телефон «iPhone 11» сірого кольору в чохлі чорного кольору, що належить начальнику митного посту «Малий Березний», ОСОБА_5

Позиція сторін :

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий подав до суду заяву згідно якої зазначив, що в межах проведення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні за добровільною згодою власника було проведено огляд зазначеного мобільного телефону, тому на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на нього. Також зазначив, що не заперечує щодо розгляду клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно за його відсутності та повернення вилученого майна.

Власник майна ОСОБА_5 в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання слідчий суддя прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити, зважаючи на наступне.

Згідно чинного Кримінального процесуального законодавства України тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження, а тому вони мають обґрунтувати необхідність застосування заходів його забезпечення.

Як встановлено слідчим суддею, старший слідчий в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000060, від 11.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий до клопотання на підтвердження доводів додав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000060 від 18.07.2024, сформованого станом на 13.09.2024 року, правова кваліфікація ч.1 ст. 367 КК України.

Відомості з Реєстру надаються в порядку та у випадках, встановлених КПК України, у вигляді витягу за формою, наведеною у додатку 6 до Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування, що передбачено п. 1-2 розділу ІV Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Реєстратори самостійно формують (отримують) витяг з Реєстру в межах унесеної інформації та посвідчують його своїм підписом.

Надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому, що передбачено п. 4-5 розділу ІV Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення.

Однак всупереч викладеному , слідчий додав до клопотання витяг з ЄРДР, який не відноситься до кримінального провадження №0000060, від 11.03.2024 року, а відтак слідчим не надано доказів, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000060, від 11.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України станом на дату звернення слідчого з клопотанням до суду в рамках якого слідчий і просить накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у витягу з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка ураховується слідчим суддею виходячи з норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідує, що окрему проблему становить подання слідчими та прокурорами разом з клопотанням, в тому числі витягу з ЄРДР, які належним чином або взагалі не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді. Саме тому, у подібних випадках, як указує ВССУ, необхідно постановляти ухвалу про відмову у задоволенні клопотання.

Згідно ч.5 ст.110 КПКУкраїни під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні надати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Пунктом 7 ч. 1 ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131,132,159-164,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_3 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000060, від 11.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332КК України про накладення арешту на майно- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1