КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №376/279/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/97/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілих ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сквирського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сквирського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 10 років.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, заподіяної злочином, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на їх користь моральну шкоду в розмірі 1500000 грн., кожному.

Вирішено питання про запобіжний захід, процесуальні витрати та арешт.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, що спричинили загибель кількох осіб.

За встановлених судом обставин, визнаних судом доведеними, 03.10.2022 року ОСОБА_8 в порушення вимоги п. 2.9. б) Правил дорожнього руху, перебуваючи під впливом лікарських препаратів «Кеппра 250» (діюча речовина «леветірацетам») та «Фінлепсінретард 400» (діюча речовина «карбамазепін»), що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із лікуванням наявного у нього хворобливого стану (захворювання) - епілепсія (симптоматична епілепсія з частими генералізованими судомними нападами), при наявності якого особа не може бути допущена до керування транспортними засобами відповідно до «Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» затвердженого наказом МОЗ України № 299 від 24.12.1999, про що йому було достовірно відомо, став керувати власним технічно справним автомобілем «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 .

Так, 03.10.2022 року о 17 год. 07 хв., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рухаючись по вул. Мічуріна в напрямку вул. Київської, поблизу перехрестя із провулком Мічуріна у м. Сквира Київської області, в порушення вимог пунктів 1.7, 2.3 б), 2.9. б), 12.3, 12.4, 12.1 та 1.10 Правил дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю 81,44 км/год ± 4,15 км/год., не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, виявивши на правому краю проїзної частини та правому узбіччі групу малолітніх пішоходів, не урахував дорожню обстановку, у зв`язку з чим не обрав безпечну швидкість руху, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду дітей, та виїхав правим бортом автомобіля на праве узбіччя та рухаючись по узбіччю, скоїв наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці події.

В поданій апеляційній скарзі з уточненнями захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд необґрунтовано відкинув показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що безпосередньо перед ДТП у нього стався епілептичний напад та він в період ДТП був без свідомості і не пам`ятає обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Вважає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань про допит експертів, висновки яких є суперечливими, оскільки відповідно до висновку експерта №717 від 22.11.2022 року обвинувачений в період інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, а за висновком експерта №126 від 19.01.2023 року у обвинуваченого внаслідок епілептичного нападу могло бути як часткове порушення свідомості, так і повна втрата свідомості під час керування транспортним засобом безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновків, які суперечать фактичним обставинам кримінального провадження, а саме судом не надано належної оцінки показанням обвинуваченого та свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Зокрема, обвинувачений повідомив суду, що дійсно хворіє на епілепсію та приймає відповідні препарати, разом із цим 03.10.2022 року він не вживав препарати «Фінлепсінретард» та «Кеппра», а останній раз приймав їх 02.10.2022 року, тобто приблизно за 24 години до скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що вплив вищезазначених препаратів на організм людини може бути до 12 годин. У свою чергу свідок ОСОБА_17 також зазначила, що дані препарати після їх вживання діють на організм людини від 8 до 12 годин.

За доводами сторони захисту, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження перебування ОСОБА_8 під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відповідно до висновку експерта №30/22-т від 24.10.2022 року, експерт зазначив, що в крові та сечі ОСОБА_8 виявлено карбамазепін та леветірацетам, інші наркотичні та психотропні речовини не виявлено.

Таким чином захисник зазначає, що експерт встановив лише наявність лікарських засобів, проте не відповів на поставлене перед ним запитання, щодо перебування обвинуваченого під дією наркотичних засобів чи психотропних препаратів під час скоєння ДТП.

У поданій апеляційній скарзі захисник також стверджує про порушення судом вимог закону при вирішенні цивільного позову та стягненні збитків з обвинуваченого на користь потерпілих. Зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ОСОБА_8 була застрахована в страховій компанії «ЕТАЛОН», яка є відповідальною особою за завдані збитки. За доводами захисника, стороною захисту в підготовчому судовому засіданні було подане клопотання про залучення страхової компанії в якості співвідповідача, однак суд відмовив у задоволенні даного клопотання, позбавивши при цьому права відшкодування потерпілим завданої шкоди.

За наслідками апеляційного розгляду просить вирок Сквирського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Прокурором подані заперечення на апеляційну скаргу сторони захисту, в яких він просить залишити оскаржуваний вирок без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представника ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали вирок суду законним і обґрунтованим, дослідивши за клопотанням учасників судового провадження матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, допитавши експерта, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини кримінального провадження та представлені стороною обвинувачення докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, який обґрунтував наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_10 про те, що 03.10.2022 року, вона перебувала вдома та займалася домашнім господарством. Її донька ОСОБА_19 разом з подругами гралися на подвір`ї. В якусь мить вона почула звук удару, після чого відразу вибігла на вулицю і побачила ОСОБА_20 , яка лежала на дорозі. Вона підбігла до неї і намагалася привести до «тями». Далі вона побачила свою доньку, яка неподалік лежала біля паркану. Неподалік знаходився автомобіль синього кольору, біля нього стояли сусіди, які намагалися відкрити двері авто та витягнути водія. Вона взяла доньку на руки та вони разом із чоловіком направилася до свого авто, залишаючи карету швидкої допомоги для ОСОБА_21 . Проїхавши 100 метрів, за поворотом вони побачили другу швидку, після чого зупинилися та перенесли доньку до швидкої задля надання їй медичної допомоги, проте згодом донька померла в кареті швидкої допомоги;

- показаннями допитаного в суді потерпілого ОСОБА_14 , який надав показання, аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_10 ;

- показаннями допитаної в суді потерпілої ОСОБА_11 про те, що вона не була свідком події, оскільки проживає і працює в м. Києві. Донька ОСОБА_21 від початку війни проживала у її батьків у м. Сквира. Про те, що сталося, дізналася від своєї матері;

- показаннями допитаного в суді потерпілого ОСОБА_13 , який надав показання, аналогічні показанням потерпілої ОСОБА_11 ;

- показаннями допитаної в суді свідка ОСОБА_22 про те, що 03.10.2022 року близько 17 години, перебуваючи за місцем свого проживання, почула звук сильного удару, зі сторони вулиці ОСОБА_23 . Вийшовши із сином на автодорогу, побачила навпроти їхнього подвір`я, через дорогу легковий автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з НОМЕР_1 , який передньою частиною зіткнувся з деревом. В салоні вищевказаного авто за кермом перебував ОСОБА_8 . Більше в салоні автомобіля не було нікого. Всі двері даного автомобіля були зачинені. Підійшовши до автомобіля з водійської сторони, вони почали пробувати відкрити двері для того, щоб вийшов водій. В цей час вона побачила, що на відстані близько 30 метрів від неї, на узбіччі лежала ОСОБА_21 без ознак життя. Вона почала кликати на допомогу. Трохи згодом водій сам залишив авто і пішов по дорозі, в іншому від ДТП напрямку. Яким чином водій залишив авто, вона не бачила. Водій був в свідомості, але був якийсь «заторможений» та йшов дуже повільно. Після цього її син ОСОБА_24 наздогнав водія, та повернув його до місця ДТП.Чула, як водій говорив «що я наробив…» та «зараз приїдуть мої батьки…»;

- показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_24 , який надав пояснення, аналогічні показанням свідка ОСОБА_22 та повідомив, що ОСОБА_8 самостійно вийшов з автомобіля через водійські двері, нічого не говорив, та як йому здалось, перебував в «шоковому стані», оскільки спочатку піднявся на «кришу» автомобіля, а потім зліз та почав йти від місця ДТП. Він наздогнав ОСОБА_8 та повернув до місці ДТП. Коли вони повертались, ОСОБА_8 комусь дзвонив та говорив по телефону;

- показаннями свідка ОСОБА_25 про те, що 03 жовтня 2022 року близько 17 години, вона вийшла на вулицю ОСОБА_23 та побачила двох малолітніх дівчат ОСОБА_26 та ОСОБА_15 , які стояли на узбіччі біля подвір`я №66 по вул.Мічуріна, м. Сквира . Біля дівчат стояв велосипед, вони стояли на «зеленій зоні» та розмовляли. Коли вона зайшла на подвір`я та закрила хвіртку, почула звук сильного удару. Вийшовши вулицю, побачила ОСОБА_26 , яка перебувала на узбіччі біля паркану, без свідомості. Також побачила автомобіль синього кольору, який зіткнувся з деревом та перебував біля будинку № 74. Через декілька хвилин вона побачила ОСОБА_8 , який відходив від автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF». На думку свідка,водій перебував в нормальному (адекватному) стані. Також вона побачила через дорогу іншу дівчинку ОСОБА_15 , яка лежала та була без свідомості. Згодом приїхали працівники поліції та швидка. Вона також бачила як до ОСОБА_15 підходив водій, який збив дівчат та побачивши, що накоїв, взявся за голову;

- показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_27 про те, що 03 жовтня 2022 року близько 17 години він почув звуки глухих ударів та «скрежет» металу, а ще через декілька секунд із вулиці почув крики про допомогу. Вибігши на вулицю, він побачив, що на відстані близько 1,5 м. від його хвіртки, біля бордюру, на узбіччі лежала ОСОБА_28 . Через якийсь час він побачив ще одну дитину, - ОСОБА_15, яка лежала далі. Ще пізніше він побачив на узбіччі під горіхом пошкоджений автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF». Водія в середині вже не було. Згодом побачив, що до місця події ОСОБА_29 та ОСОБА_30 під руки вели якогось молодика, як потім з`ясувалось, це був водій пошкодженого автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» ОСОБА_8 . Будь-яких ознак хворобливого стану він на ОСОБА_8 не помічав;

- показаннями свідка ОСОБА_31 про те, що у день події він перебував у себе дома. Близько 17 години, коли від перебував на подвір`ї свого домоволодіння, почув гудіння двигуна автомобіля, який рухався з великою швидкістю, на його думку приблизно 100 км/год. Автомобіль рухався зі сторони вул. Шевченка по вул. Мічуріна в напрямку вул. Київської та проїхав повз його будинок, тому він і звернув на нього увагу. Згодом почув серію «глухих» ударів, після чого одразу вибіг на проїзну частину дороги. На проїзній частині дороги, на відстані десь 10-15 м. від свого подвір`я, він побачив уламки гіроскутера, дитячий велосипед на правому узбіччі, уламки скла та пластику по всій проїзній частині. На правому узбіччі біля клумби, він виявив тіло дівчинки - ОСОБА_19. Вона була без свідомості. Пройшовши ще кілька десятків метрів, він побачив на лівому краю проїзної частини тіло ще однієї дитини - ОСОБА_21 , яка також була без свідомості. Далі по вулиці побачив автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», який зіткнувся з деревом. За зовнішніми ознаками водій перебував в стані легкого алкогольного сп`яніння, так як він похитувався. Запаху алкоголю від нього він не чув;

- показаннями допитаного в суді свідка ОСОБА_18 про те, що обвинуваченого знає з 2021 року. Як фахівець (лікар), він займався консультацією ОСОБА_8 з приводу його хвороби, але не лікував його. Це було одноразове звернення в два етапи. Він вивчав його медичні документи, після чого провів з ним бесіду і рекомендував йому приймати на постійній основі препарат Кеппра. Даний препарат був рекомендований для вживання з метою зменшення або взагалі виключення епілептичних нападів. Наскільки він пам`ятає, напади стали відбуватися рідше, але ОСОБА_32 мав вести щоденник, де мав фіксувати свої напади. Свідок пояснив, що на момент знайомства та консультації ОСОБА_8 постійно лікувався і приймав лікарські препарати. Він лише запропонував додати до лікування деякі, зокрема Кепрру. Як пояснив свідок, під час приймання деяких лікарських засобів при комплексному лікуванні препаратами на постійній основі, зокрема і тими, що приймав ОСОБА_8 , керувати транспортними засобами забороняється. Він говорив ОСОБА_8 про те, йому не можна керувати транспортними засобами, якщо він приймає на постійній основі призначені йому ліки. Також, як вказав свідок, при даному типі захворювання, яке є у ОСОБА_33 , взагалі заборонено керувати транспортними засобами;

- показаннями допитаної в суді свідка ОСОБА_17 про те, що вона працює лікарем-неврологом у КНП СМР «Сквирська центральна міська лікарня» та свого часу займалася лікуванням обвинуваченого, який в дитячому віці проходив у неї лікування від епілепсії. Також повідомила, що лікування хворим на епілепсію призначається в кожному окремому випадку. Окрім того, є різні види епілептичних нападів, за одних людина може контролювати себе, за інших не здатна контролювати свої дії. Які саме були епілептичні напади у ОСОБА_8 , не пам`ятає. При лікуванні на постійній основі такими препаратами як «Кеппра 250» (діюча речовина «леветірацетам») та «Фінлепсінретард 400» (діюча речовина «карбамазепін»), забороняється керування транспортними засобами, про що лікарі попереджають пацієнтів;

- показаннями допитаної в суді свідка ОСОБА_34 про те, що в день події вона гралася на подвір`ї зі своїми подругами неподалік своїх будинків. Вона залізла на дерево, яке знаходилося на узбіччі вулиці, біля дерева стояла її подруга ОСОБА_35 . ОСОБА_19 і ОСОБА_21 стояли на узбіччі неподалік. Потім вона побачила, як по вулиці швидко їде автомобіль, який проїхав під деревом, на якому вона сиділа. Саме зіткнення вона не бачила, так як злякалась і закрила очі. Потім вона побачила зламаний гіроскутер та запчастини від нього. Згодом вона побачила, що на зеленій зоні, на узбіччі, лежали ОСОБА_21 та ОСОБА_19 ;

- показаннями допитаної в суді свідка ОСОБА_36 про те, що в той день, коли сталася подія, вона з подругами гуляла на вул. Мічуріна в м. Сквира . Біля неї проїхав автомобіль на великій швидкості. Вона побачила, що машина рухалась на ОСОБА_21 і ОСОБА_19 і збила їх;

- показаннями допитаної в суді свідка ОСОБА_37 про те, що її син хворіє на епілепсію з дитинства, вони постійно його лікували та зверталися до лікарів, проте він розвивався нормально, навчався, працював, нічим не відрізнявся від інших здорових людей. Напади у нього ставалися час від часу, з різною періодичністю, після нападів бувало швидко приходив до тями і почував себе добре. Він постійно приймав ліки, проте як саме та з якою періодичністю, не знає, оскільки син дорослий, живе окремо і вона його не контролювала. В день події, 03 жовтня 2022 року, він був у них (батьків), та близько 17 год. поїхав. Також повідомила, що син керував автомобілем добре, досить обережно. Пізніше син їй зателефонував, проте нічого не міг пояснити, але вона зрозуміла, що сталося щось погане і відразу поїхала на місце події;

- протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 03.10.2022 року, яке знаходиться поряд з перехрестям вулиці Мічуріна та провулком Мічуріна в м. Сквира Білоцерківського району Київської області ;

- протоколом огляду трупа неповнолітньої ОСОБА_16 від 03.10.2022 року;

- протоколом огляду від 14.10.2022 року оптичного диску, на якому наявний відеозапис з відеокамери спостереження та на якому відображено автомобіль синього кольору (схожий на VOLKSWAGEN GOLF), який рухався в напрямку вул. Київської 03.10.2022 року о 17:03:35;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2022 року за участі свідка ОСОБА_38 , яка вказала на місце розташування дітей до моменту ДТП;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2022 року за участі свідка ОСОБА_34 , яка вказала на місце розташування дітей до моменту ДТП;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 717 від 22.11.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_8 , в період діяння, в скоєнні якого він підозрюється, ознак будь-якого хворобливого психічного розладу не виявляв; в період діяння, в скоєнні якого підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на час проведення експертизи ознак будь-якого хворобливого психічного розладу не виявляє; на час проведення експертизи за своїм психічним станом ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом надання психіатричної допомоги не потребує; на час проведення експертизи ОСОБА_8 не виявляв ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголю та інших психоактивних речовин);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 126/к від 19.01.23 року, відповідного до якого ОСОБА_8 є особою, яка не могла бути допущена до керування транспортними засобами категорії «В» та «С» згідно «Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» затвердженого наказом МОЗ України № 299 від 24.11.1999 року. В даному випадку у ОСОБА_8 має місце захворювання епілепсія;

- висновком судово-медичної експертизи № 30/22-т від 24.10.2022 року, відповідно до якого в крові та сечі ОСОБА_8 виявлено: карбамазепін та леветірацетам (діюча речовина препарату «кеппра»). Інші наркотичні та психотропні речовини не виявлено;

- висновком судової медичної експертизи № 1096-723 та № 723 від 19.10.2022 року щодо причин смерті ОСОБА_16 ;

- висновком судової медичної експертизи № 1096-724 та № 724 від 19.10.2022 року щодо причин смерті ОСОБА_15 ;

- висновком судової автотехнічної експертизи № КСЕ-19/111-22/45008 від 25.11.2022 року, відповідно до якого середня швидкість автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» безпосередньо перед ДТП становила 81,44 км/год; в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Фольцваген гольф» повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1 та п.п. б) 12.9 ПДР; в діях водія автомобіля вбачається невідповідність у виконанні вимог п.12.1 ПДР та п.п. б) 12.9 ПДР; за даних дорожніх обставин, технічна можливість попередження наїзду на пішоходів водієм автомобіля «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_2 полягала у виконанні ним вимог п. 12.1. ПДР. При виконанні вимог п. 12.1 ПДР, водій автомобіля «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортної пригоди; невідповідності в діях водія автомобіля «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 у виконанні вимог п. 12.1. ПДР., з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколом огляду автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» від 13.10.2022 року;

- висновком судової інженерно-технічної експертизи № СЕ-19/111-22/43680-ІТ від 09.11.2022 року, відповідно до якого несправностей технічного стану рульового керування, гальмівної системи автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» не виявлено. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі елементів підвіски перед подією, не виявлено;

- листом директора приватного підприємства «Фармація» від 26.01.2023 року щодо наявних протипоказань до керування транспортними засобами медичних препаратів «ФІНЛЕПСІН 400 РЕТАРД» та «КЕППРА 500»;

- листом за вих. № 1605/5/14 від 21.11.2022 з Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» щодо діючих речовин, виявлених в біологічних зразках ОСОБА_8 .

Оцінивши всі наведені вище докази, суд першої інстанції визнав їх належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За встановлених судом обставин обвинувачений ОСОБА_8 , 03.10.2022 року, о 17 год. 07 хв., керуючи власним технічно справним автомобілем «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, рухаючись по вул. Мічуріна в напрямку вул. Київської, неподалік перехрестя із провулком Мічуріна, в м. Сквира Київської області, допустив порушення вимог пунктів 1.7, 2.3 б), 2.9 б), 12.3, 12.4, 12.1 та 1.10 Правил дорожнього руху, а саме, рухаючись зі швидкістю 81,44 км/год. ± 4,15 км/год., не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, виявивши на правому краю проїзної частини та правому узбіччі групу малолітніх пішоходів, не врахував дорожню обстановку, у зв`язку з чим не обрав безпечну швидкість руху, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду дітей, та виїхав правим бортом автомобіля на праве узбіччя, де скоїв наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_15 та ОСОБА_19, які від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці події.

Порушення ОСОБА_8 Правил дорожнього руху України підтверджується даними висновку експерта № КСЕ-19/111-22/45008 від 25.11.2022 року, покладеного судом в основу обвинувального вироку, яким встановлено, що середня швидкість автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF» безпосередньо перед ДТП становила 81,44 км/год.; в заданій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій автомобіля «Фольцваген гольф» повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1. та п.п.12.9 б) ПДР; за даних дорожніх обставин, технічна можливість попередження наїзду на пішоходів водієм автомобіля «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_2 полягала у виконанні ним вимог п. 12.1. ПДР. При виконанні вимог п. 12.1. ПДР., водій автомобіля «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортної пригоди; невідповідності в діях водія автомобіля «VolkswagenGolf» р.н. НОМЕР_1 у виконанні вимог п. 12.1. ПДР., з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Стороною захисту, в тому числі самим обвинуваченим, не заперечується сам факту керування ОСОБА_8 транспортним засобом за встановлених судом обставин та вчинення ним наїзду на потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , що спричинило їх загибель.

В той же час стороною захисту заперечується факт перебування обвинуваченого під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, а також здатність обвинуваченого в момент дорожньо-транспортної пригоди усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Колегія суддів вважає таку позицію сторони захисту не обґрунтованою, оскільки факт перебування ОСОБА_8 під впливом лікарських препаратів підтверджується наявним в матеріалах справи висновком судово-медичної експертизи № 30/22-т від 24.10.2022 року, відповідно до якого в крові та сечі ОСОБА_8 виявлено: карбамазепін та леветірацетам (діюча речовина препарату «кеппра»). Інші наркотичні та психотропні речовини не виявлено. Виявлені речовини та їх метаболіти можуть давати хибно-позитивний результат імуноферментних тестів на наявність наркотичних речовин.

Згідно інформації, викладеній у листі Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» за вих.№1605/5/14 від 21.11.2022, виявлений в біологічних зразках ОСОБА_8 (висновок експерта №30/22-т) карбамазепін є діючою речовиною препарату «Фінлепсінретард 400», а леветірацетам є діючою речовиною препарату «Кеппра 250» (т.3, а.с.25).

Суд обґрунтовано визнав даний висновок експерта належним та допустимим доказом, дані якого узгоджуються з іншими, наведеними у вироку доказами.

Крім цього, як встановив суд першої інстанції, факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під дією лікарських препаратів в момент скоєння ДТП беззаперечно встановлений та підтверджується сукупністю інших доказів, зібраних під час досудового розслідування та досліджених судом. Зокрема, в ході судового розгляду доведено той факт, що ОСОБА_8 з дитинства хворіє на епілепсію, періодично лікується, постійно приймає лікарські препарати від недуги, в тому числі медичні препарати «ФІНЛЕПСІН 400 РЕТАРД» та «КЕППРА 500». Факт вживання на постійній основі вказаних лікарських препаратів не оспорюється і самим ОСОБА_8 .

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , в яких він заперечує його перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, оскільки стверджує, що виявлені препарати він вживав напередодні, тобто їх дія на його організм закінчилась до моменту дорожньо-транспортної пригоди, суд визнав їх безпідставними, оскільки вони спростовуються наданими стороною обвинувачення доказами, в тому числі висновком судово-медичної експертизи № 30/22-т від 24.10.2022 року. Допитані в суді свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які є лікарями - неврологами, повідомили, що при лікуванні на постійній основі такими препаратами, як «Кеппра 250» (діюча речовина «леветірацетам») та «Фінлепсінретард 400» (діюча речовина «карбамазепін»), забороняється керування транспортними засобами, про що лікарі попереджають пацієнтів.

Крім цього, свідок ОСОБА_18 повідомив, що він говорив ОСОБА_8 про те, що йому не можна керувати транспортними засобами, якщо він приймає препаратами «Кеппра 250» та «Фінлепсінретард 400» на постійній основі.

Як вбачається із листа директора приватного підприємства «Фармація» від 26.01.2023, в інструкції до препарату «ФІНЛЕПСІН 400 РЕТАРД» зазначено, що препарат, навіть при правильному застосуванні, може впливати на реакцію (незалежно від ефекту на основне захворювання, яке лікують) настільки, що погіршується здатність управляти автомобілем. Цей ефект посилюється у поєднанні з алкоголем. Підчас застосування препарату не можна керувати автотранспортом або працювати з іншими механізмами.

Згідно інструкції до препарату «КЕППРА 250» пацієнтам, які його вживають, слід бути обережними при занятті діяльністю, що вимагає підвищеної концентрації уваги, наприклад керуванні автомобілем або роботі з механізмами. Пацієнтам рекомендується утриматися від керування транспортними засобами та роботи з механізмами доти, доки не буде встановлено, що їхня здатність такою діяльністю не порушена (т.3 а.с.99).

На переконання колегії суддів, наведеними доказами підтверджуються протипоказання до керування транспортними засобами особам, які вживають медичні препарати «ФІНЛЕПСІН 400 РЕТАРД» та «КЕППРА 250».

За висунутим обвинуваченням ОСОБА_8 допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, здійснивши керування транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило загибель кількох осіб.

Відповідно до приписів п.2.9 б) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу. При цьому, як правильно встановив суд першої інстанції, норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи із положень ст.ст.84, 92, 94 КПК України, шляхом дослідження й оцінки всієї сукупності доказів. В даному випадку сукупності наявних доказів достатня для того, щоб зробити чіткий висновок про те, що ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованих йому діянь перебував під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього, не знаходять свого підтвердження апеляційні доводи захисника про суперечність між собою висновків експерта №717 від 22.11.2022 року та висновку №126 від 19.01.2023 року, з огляду на наступне.

Згідно висновку судово-психатричної експертизи № 717 від 22.11.2022 року, ОСОБА_8 в період діяння, в скоєнні якого він підозрюється, ознак будь-якого хворобливого психічного розладу не виявляв; в період діяння, в скоєнні якого підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на час проведення експертизи ознак будь-якого хворобливого психічного розладу не виявляє; на час проведення експертизи за своїм психічним станом ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом надання психіатричної допомоги не потребує; на час проведення експертизи ОСОБА_8 не виявляв ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (алкоголю та інших психоактивних речовин).

За висновками комісійної судово-медичної експертизи № 126/к від 19.01.23 року ОСОБА_8 в момент дорожньо-транспортної пригоди та тривалий час до неї хворів на епілепсію (симптоматична епілепсія з частими генералізованими судомними нападами), на що вказують дані його амбулаторних карт (наслідки перенесеної нейроінфекціїв 1993р.) у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, судомного синдрому, вегетативної -дисфункції, вираженого церебростенічного синдрому; диспансерний нагляд та інвалідність з дитинства з приводу захворювання на епілепсію), а також дані медичних карт стаціонарного хворого № 1693 від 10.06.2005 р. та № 1627 від 31.05.2007 р. з інституту акушерства, педіатрії і гінекології. Слід відмітити, що в клінічному перебігу такого захворювання як епілепсія, спостерігаються розлади свідомості, які можуть бути частковими або повними. Отже, враховуючи вище викладене, комісія вважає, що у ОСОБА_8 могло бути як часткове порушення свідомості, так і повна втрата свідомості під час керування транспортним обом безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою. Інших захворювань у гр. ОСОБА_8 , які б могли призвести до «...раптової втрати свідомості...» в наданій для проведення експертизи медичній документації, не виявлено. ОСОБА_8 є особою, яка не могла бути допущена до керування транспортними засобами категорії «В» та «С» згідно «Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» затвердженого наказом МОЗ України № 299 від 24.11.1999 року. В даному випадку у ОСОБА_8 має місце захворювання епілепсія.

За клопотанням сторони захисту, судом апеляційної інстанції була допитана експерт ОСОБА_39 , яка підтвердила правильність висновків, викладених у експертизі №717 від 22.11.2022 року та роз`яснила, що предметом дослідження даної експертизи був психічний стан ОСОБА_8 Захворювання епілепсія, за міжнародною класифікацією хвороб, відноситься до неврологічних захворювань, а тому наявність такої хвороби у ОСОБА_8 не було предметом даного експертного дослідження.

Колегія суддів вважає, що висновки експертів №717 від 22.11.2022 року та №126/к від 19.01.23 року, всупереч доводам захисника, не суперечать один одному, оскільки мають різні предмети дослідження. Зокрема, предметом дослідження у експертизі №717 від 22.11.2022 було наявність психічних розладів у ОСОБА_8 , в той час як предметом дослідження в експертизі №126/к від 19.01.23 року було наявність у ОСОБА_8 хронічних захворювань, що могли призвести до раптової втрати свідомості та/або епілептичного нападу.

Колегія суддів вважає, що матеріалами провадження не знаходять свого ствердження апеляційні доводи сторони захисту про те, у обвинуваченого внаслідок епілептичного нападу могло бути як часткове порушення свідомості, так і повна втрата свідомості під час керування транспортним засобом безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, оскільки наявність такого факту не підтверджується жодними доказами.

Дійсно, як зазначає захисник, згідно висновку судово-медичної експертизи № 126/к від 19.01.23 року, у ОСОБА_8 , як особи, яка хворіє на епілепсію, могло бути як часткове порушення свідомості, так і повна втрата свідомості під час керування транспортним засобом безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою.

Проте, згідно показань всіх свідків, які перебували на місці події та одразу після того, як сталася дорожньо-транспортна пригода, підходили до водія та спілкувались з ним, вони не відмічали наявності у ОСОБА_8 зовнішніх ознак епілептичного нападу, порушення або втрати свідомості.

Крім цього, за результатами комісійної судово-медичної експертизи №126/к від 19.01.23 року ОСОБА_8 є особою, яка не могла бути допущена до керування транспортними засобами категорії «В» та «С» згідно «Переліку захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами» затвердженого наказом МОЗ України № 299 від 24.11.1999 року. В даному випадку у ОСОБА_8 має місце захворювання «епілепсія».

Із показань обвинуваченого ОСОБА_8 також вбачається, що йому достеменно було відомо про наявність у нього такого захворювання, проте він вважав, що стан його здоров`я дозволяв безпечно керувати транспортними засобами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 1.7, 2.3 б), 2.9. б), 12.3, 12.4, п.12.1 та 1.10 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди, оскільки обвинувачений перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, виявивши на правому краю проїзної частини та правому узбіччі групу малолітніх пішоходів, не урахував дорожню обстановку, у зв`язку з чим не обрав безпечну швидкість руху, заходів для зменшення швидкості або безпечного об`їзду дітей, та виїхав правим бортом автомобіля на праве узбіччя, рухаючись по узбіччю, скоїв наїзд на малолітніх пішоходів, які від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці події.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_40 вірно кваліфіковані судом по ч. 4 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило загибель кількох осіб.

Колегія суддів також не вбачає порушень вимог закону при вирішенні цивільних позовів потерпілих, як про це зазначається у поданій апеляційній скарзі.

Згідно п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Положеннями статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25.05.2001 та 27.02.2009), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається із матеріалів провадження, потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення з нього на їх користь по 5 млн. грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої їм кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування заподіяної моральної шкоди потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_13 подані до суду висновок соціально-психологічного дослідження за №18-11-22 та висновок соціально-психологічного дослідження за № 18/1-11-22.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове його задоволення та стягнув з ОСОБА_8 на користь потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в рахунок відшкодування моральної шкоди, 1 500 000 грн., кожному.

Не знаходять свого обґрунтування апеляційні доводи захисника про необхідність залучення в даному кримінальному провадженні, як співвідповідача, страхову компанію «ЕТАЛОН», яка є відповідальною особою за завдані збитки.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 щодо залучення страхової компанії «Еталон» в якості цивільного співвідповідача (т.1, а.с.180-182).

Прийняте рішення суд мотивував тим, що в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебувають цивільні справи за позовами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи (т.1, а.с. 154-170).

Нормами цивільного процесуального законодавства визначена неприпустимість подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (ст.44 ЦПК України), що може розцінюватися як зловживання процесуальними правами.

Крім цього, судом першої інстанції враховано, що захисник обвинуваченого просить залучити в якості співвідповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» з тих самих підстав, що і потерпілі при обґрунтуванні своїх позовних вимог у цивільних позовах, з якими вони звернулись до Шевченківського районного суду міста Києва.

Таким чином, за висновками колегії суддів, апеляційні доводи захисника про необхідність залучення в даному кримінальному провадженні, як співвідповідача, страхову компанію «ЕТАЛОН», не ґрунтуються на вимогах закону.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років, суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, наслідки вчиненого злочину, позицію потерпілих під час вирішення питання про призначення покарання, які наполягали на позбавленні волі в межах максимальної межі ч.4 ст.286-1 КК України, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано тяжкі наслідки, завдані кримінальним правопорушенням (смерть двох малолітніх дітей) та вчинення злочину щодо малолітніх дітей, у присутності дітей.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах призначено ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.4 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі наведеного колегією суддів за результатами апеляційного перегляду не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноти судового розгляду, як про це посилається захисник у поданій апеляційній скарзі.

З огляду на те, що оскаржуваний вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегія суддів залишає його без змін, а подану апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Сквирського районного суду Київської області від 24 жовтня 2023 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4