Житомирський апеляційний суд
Справа №294/1827/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/608/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2024 року, відмовлено у задоволенні клопотання ст. слідчого СВ ВП №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк досудового розслідування, тобто до 16 листопада 2024 року включно та покладено обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступного дня на строк досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вважає, що зазначена ухвала є необґрунтованою.

Зазначає, що на даний час досудове слідство триває, істотні обставини вчинення кримінального правопорушення ще не встановлено.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та нетяжкого злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

На думку прокурора, судом залишено поза увагою ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється

Крім того, судом при винесенні рішення про відмову у задоволенні клопотання, не взято до уваги те, що після повідомлення 18.09.2024 про підозру. ОСОБА_6 21.09.2024 та 24.09.2024 здійснив перереєстрацію на інших осіб свого нерухомого майна, а саме земельної ділянки сільськогосподарського призначення та будівлі їдальні, а також 25.09.2024 перереєстрував свій автомобіль марки NISSAN X-TRAIL на іншу особу, що може свідчити про приховування майна, яке підлягатиме конфіскації, у разі засудження його за вчинення кримінальних правопорушення, тим самим ухилитися від кримінальної відповідальності за свої дії.

ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні та схиляти свідків до зміни показань у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000020 від 23.06.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.362; ч.4 ст.27, ч.3 ст.362; ч.5 ст.190 КК України.

18.09.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190; ч.4 ст.27, ч.3 ст.362 КК України.

10.10.2024 ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 16.11.2024 з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 цієї статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

У порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на ОСОБА_6 і певні обов`язки, які повинні забезпечити його належну процесуальну поведінку, у кримінальному провадженні, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками уданому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, особисте зобов`язання цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам без надмірного втручання в повсякденний спосіб життя підозрюваного.

Погоджуючись із висновками слідчого судді, апеляційний суд враховує й наявні в матеріалах судового провадження дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, одружений, працює, є інвалідом 2-ї групи, позитивно характеризується за місцем проживання.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення , а ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та обрано підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: