УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

31 жовтня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердичева, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є фізичною особою-підприємцем,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000707 від 26.09.2024, -

встановив:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить застосувати у кримінальному провадженні №0000707 від 26.09.2024 до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000707 від 26.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 19.09.2024 по теперішній час на території Житомирської області, громадянин ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану висловлюють вимогу громадянці ОСОБА_7 у передачі їм чужого майна, а саме грошових коштів в загальні сумі 45 000 гривень, з погрозою насильства над потерпілою.

29.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого містить безальтернативну санкцію - позбавлення волі на тривалий період часу, у зв`язку з чим, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Також ОСОБА_5 раніше був засуджений 03.03.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.2 ст.190 КК України до 2-х років обмеження волі (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме речі, документи, чорнові записи відомостями про які орган досудового розслідування не володіє та які наразі не встановлені, однак мають відношення до неправомірних дій відносно потерпілої ОСОБА_7 (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема на підозрюваного ОСОБА_8 з якими він підтримував тривалий зв`язок, потерпілу ОСОБА_7 свідка ОСОБА_9 (малолітній свідок). Підозрюваний буде вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 може бути причетним до інших кримінальних правопорушень, а також планував вчинення інших злочинів проти власності та особи насильницького характеру. Характер та послідовність вчинення злочинів ОСОБА_5 у вчиненні яких останній наразі обґрунтовано підозрюється може свідчити про те, що вчинення даного роду кримінальних правопорушень є способом отримання джерел доходів для задоволення владних потреб, тому існує ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також просив не визначати розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що не вимагав гроші. До нього прийшла потерпіла з проханням допомогти, оскільки її співмешканець погорожував їй, та вона пообіцяла за це заплатити. Зазначив, що ховатися та тікати наміру не має. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечувала проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначила що підозра є необгрунтованою, а ризики, зазначені у клопотанні безпідставні. Зазначила, що закордонний паспорт вилучено згідно з протоколом затримання, тому немає ризику переховування. Просила врахувати, що син підозрюваного навчається в Бердичівському фаховому коледжі промисловості, економіки та права, матір підозрюваного є особою з інвалідністю третьої групи, і про них потрібно піклуватися. Сам підозрюваний хворіє, про що свідчить медична документація. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.09.2024; протоколами допиту потерпілого від 26.09.2024, 28.10.2024, 29.10.2024; рапортами від 27.09.2024, 21.10.2024; інформаціями про осіб; протоколами огляду та вручення грошових коштів від 20.10.2024, 29.10.2024; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 28.10.2024; протоколами про результати здійснення НСРД від 22.10.2024, 30.10.2024; протоколом про закінчення контролю за вчиненням злочину відкритим фіксуванням від 29.10.2024; протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.10.2024; протоколом обшуку від 29.10.2024; ухвалою суду №296/9863/24 від 23.10.2024; протоколами допиту підозрюваного від 29.10.2024, 30.10.2024; постановами про визнання предметів речовими доказами у кримінальному правопорушенні від 29.10.2024; стенограмами до протоколу допиту свідка.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (ч.4 ст.189 КК України), за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження №0000707 від 26.09.2024, враховуючи, що досудове розслідування триває та триває збір доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає достатньо обгрунтованим ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на малолітнього свідка ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000707 від 26.09.2024 та потерпілу ОСОБА_7 , іншого підозрюваного ОСОБА_8 ,з метою схилити їх до відмови від наданих показань на свою користь. Особи свідка та потерпілої та місце їх проживання відомі підозрюваному, та вказаним особам, з огляду на зміст підозри, підозрюваний може погрожувати чи застосовувати щодо них насильство. Також наведений ризик підтверджується протоколом допиту потерпілої від 30.10.2024, згідно якого остання повідомила, що 29.10.2024 до неї в помешкання завітав ОСОБА_10 , який зазначив, що їй заплатять велику суму грошей, якщо вона забере заяву про злочин.

Також слідчий суддя не виключає ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення з огляду на досліджені слідчим суддею обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000707 від 26.09.2024 та те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (довідка №). Характер вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може свідчити про кримінальний спосіб життя підозрюваного та, відповідно, отримання ним незаконних джерел доходів.

Разом з тим, прокурором та слідчим не обгрунтовано ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину із засутосуваням насильства, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Наявність у підозрюваного статусу одруженого, постійного місця проживання, певних проблем зі здоров`ям, самі по собі можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення вимагання в умовах воєнного стану, поєднаного із насильством.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13 години 04 хвилин 27 грудня 2024 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27 грудня 2024 року до 13 години 04 хвилини, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 13 години 04 хвилин 29 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 05 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1