Провадження №1-в/127/843/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці, клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023, у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_4 , який приймав участь у судовому в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з відсутністю законних на те підстав.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023.

Так, вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_4 03.02.2023, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи біля території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , помітив на території подвір`я вироби із металу, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, таємно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в період дії воєнного стану, близько 12 год. 10 хв. 03.02.2023, зайшов на неогороджену територію домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, поряд із житловим будинком, на землі взяв належну ОСОБА_5 арматуру сталеву мірну в кількості 20 штук, довжиною по 6 метрів кожна, діаметром 10 мм, вартість якої у відповідності до висновку експерта №1532/1533/23-21 від 17.03.2023 складає 2892,20 грн., а також трубу 1 шт., довжиною 3 метри, діаметром 150мм, товщина металу 10мм, металевий диск від автомобіля ГАЗ-53 радіус 20, паркан-сітку типу рабиця, 1,5x0,2 метри, які для ОСОБА_5 матеріальної цінності не становлять. У подальшому, ОСОБА_4 разом з викраденим майном, а саме арматурою, попрямував до власного домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де перед парканом на землі залишив викрадене майно, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 2892,20 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 03.02.2023, близько 11 год. 45 хв., перебуваючи на території домогосподарства, де він проживає, що за адресою: АДРЕСА_2 , поряд із житловим будинком помітив листи профнастилу в кількості 6 штук, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється особою похилого віку, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, умисно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, розуміючи, що він діє щодо особи похилого віку, близько 12 год. 32 хв. 03.02.2023, виніс із території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживає, та в подальшому здав на металобрухт 6 листів профнастилу ПР-15А торгової марки «PSM-profile», розміром 1155x1500 мм, товщиною металу 0,5 мм, коричневого кольору, вартість яких у відповідності до висновку експерта №1534/23-21 від 17.03.2023 складає 3995,70 грн., таким чином розпорядившись чужим майном на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 на суму 3995,70 гривень

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

На час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009(далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_4 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268 грн. 40 коп. (у 2023 році), то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Враховуючи підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України яким передбачено, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку, а два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року (розмір податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року становив 1342,00 грн), то два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн х2=2684 грн.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Однак, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_4 засуджений вироком Вінницького міського сууд Вінницької області від 17.11.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2023 рік 2684 грн., вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням злочином і не може бути декриміналізовано відповідно до Закону № 3886-ІХ, а відтак, клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про звільнення від покарання призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2023, у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: