Справа № 521/3108/24
Номер провадження:1-кп/521/1335/24
УХВАЛА

07 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №521/3108/24 щодо:

ОСОБА_4 , який народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, із вищою освітою, офіційно працюючого ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб», який у подальшому у встановленому законом порядку неодноразово продовжувався, а на момент вчинення кримінального правопорушення, що розслідується Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06.02.2024, яким строк дії воєнного стану продовжено строком на 90 діб

Так, ОСОБА_4 , 08.02.2024 у період часу з 13 години 35 хвилин по 13 годину 44 хвилини, перебував у приміщенні торговельної зали АЗС «ОККО» (ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», ), що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3/1, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, із метою особистого збагачення, переконавшись, що його дії залишаються непомітними як для сторонніх осіб так і для власника майна, підійшов до торгівельного стелажу, де розташовані господарські товари, шляхом вільного доступу, взяв ніж універсальний з точилкою марки «Fiskars», у кількості 1 шт., вартістю 699 гривень (без ПДВ), який помістив до внутрішньої кишені куртки чорного кольору, одягненої на ньому, таким чином заволодів ним.

Надалі, ОСОБА_4 з викраденим товаром направився до виходу з торговельної зали АЗС «ОККО», не пред`явивши його касиру та відповідно не розрахувавшись за нього, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив АЗС «ОККО» (ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», ) матеріальний збиток на суму 699 гривень 00 копійок (без ПДВ).

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відносно ОСОБА_4 , оскільки з набранням чинності Закону №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законові України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння, яке йому інкримінується, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 гривень, а розмір крадіжки, вчиненої ОСОБА_4 08.02.2024 становить 699 гривень 00 копійок, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав та просив його задовольнити, а кримінальне провадження за його обвинуваченням закрити.

Дослідивши клопотання прокурора, обвинувальний акт та додані матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене та аналізу указаних норм закону, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Також, згідно висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року вбачається, що питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

У даній постанові Об`єднана палата вважає, що Законом №3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Тобто для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів, Законом №3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння у значенні ст. 5 КК України.

У той же час Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 неоподатковуваних мінімумів, здійснюється виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 гривень 00 копійок.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діяння, яке йому інкримінується, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 гривень.

Відповідно до обвинувального акту, розмір крадіжки, вчиненої ОСОБА_4 08.02.2024 становить 699 гривень 00 копійок, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно п. 4 -1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини 2 статті 284 КПК України. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, розуміючи наслідки такого закриття.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись, ст.ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 369-372, 376, 479-2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

На підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.02.2024, - скасувати.

Речовий доказ, а саме: ніж з точилкою марки «Fiskars», чорно помаранчевого кольору, - вважати повернутим представнику потерпілого АЗС «ОККО» (ТОВ «ОККО-ДРАЙВ».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_5