Дата документу 20.09.2024Справа № 554/9225/24
Провадження № 1-кс/554/9447/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

13.09.2024 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в якому заявник просив скасувати арешт з належного йому посвідчення водія серії та номеру ВІВ НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 13 серпня 2008 року Зіньківським ВРЕР; зобов?язати уповноважену особу ВІ N? 2 Полтавського РУП повернути мені посвідчення водія серії та номеру ВІВ НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що у 2008 році він отримав в Зіньківському ВРЕР Полтавської області посвідчення водія серії та номеру ВІВ НОМЕР_1 , яким з цього часу користувався під час керування своїм автомобілем. 29.08.2024 р., близько 16:30 години, на власному автомобілі він повертався додому із м. Полтава, куди їздив у власних справах. При цьому під час проїзду по автодорозі Полтава-Котельва неподалік від повороту до с. Семянівка Полтавського району автомобіль було зупинено працівниками поліції, так як в ньому не було повністю закрито задній борт. Під час зупинки один із працівників поліції попрохав надати для перевірки документи на транспортний засіб та його посвідчення водія. Під час перевірки документів на право керування транспортним засобом, у працівників поліції виникли сумніви у справжності посвідчення водія, так як воно не рахувалось в базі даних МВС України. В зв?язку із зазначеним належне заявнику посвідчення водія серії та номеру ВІВ НОМЕР_1 було вилучено працівниками ВП N? 2 Полтавського РУП, які прибули на місце події. З цього часу завник позбавлений права користуватись своїм документом, що створює для нього велику проблему, так як він не може користуватись своїм автомобілем та забезпечувати нагальні матеріальні потреби своєї родини.

За вказаним фактом відділом поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області 29.08.2024 року було зареєстровано кримінальне провадження № 0000355 за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України та розпочато досудове розслідування. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави на посвідчення водія було накладено арешт без права розпорядження та користування. Згідно висновку судової експертизи не отримано підтвердження, що посвідчення водія підроблене.

На підставі викладеного, заявник просить задовольнити клопотання.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, проти скасування арешту майна не заперечував.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.08.2024 року до ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що цього ж дня, близько 16:46 години, на автодорозі сполученням Полтава-Котельва, біля повороту на с. Сем`янівка Полтавського району Полтавської області зупинений автомобіль «ТАТА» ЛПТ 613/58, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останній пред`явив для перевірки та підтвердження права керування автомобілем посвідчення водія серії НОМЕР_3 на своє ім`я, видане, згідно його змісту, 13.08.2008 Зіньківським ВРЕР, яке викликає сумніви у своїй дійсності та має ознаки підробки.

Під час огляду посвідчення водія серії та номеру ВІВ НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 13.08.2008 року Зіньківським ВРЕР на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено та поміщено до експертного паперового пакету НПУ з підписами учасників огляду.

Сектором дізнання ВП №2 Полтавського РУП за вказаним фактом 29.08.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000355 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02.09.2024 року клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000355 від 29.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задоволено. Накладено арешт на бланк посвідчення водія серії та номеру ВІВ НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 13.08.2008 року Зіньківським ВРЕР на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь-яких інших дій, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Визначено місцем зберігання бланку посвідчення водія серії та номеру ВІВ 037697, виданого, згідно його змісту, 13.08.2008 року Зіньківським ВРЕР на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , камеру зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки вилучене посвідчення водія відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на посвідчення водія накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 02.09.2024 року по внесеному до ЄРДР кримінальному провадженню №0000355 від 29.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з бланку посвідчення водія серії та номеру ВІВ 037697, виданого, згідно його змісту, 13.08.2008 року Зіньківським ВРЕР на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1