У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7676/24

№ 1-кс/183/2009/24

02 жовтня 2024 року м. Самар

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 18.06.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого в ПрАТ «Новомосковський завод мінводи», вдівця, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 18.06.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у провадженні СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2024 року за №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені у ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше 30 вересня 2024 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Після цього ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», у невстановлений у ході досудового розслідування час, однак не пізніше 30 вересня 2024 року, придбав невстановлену кількість таблеток, які містять метадон (фенадон), що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою не менше 0,0210 г, яку почав зберігати при собі з метою збуту.

У подальшому, 30 вересня 2024 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, перебуваючи при вході у під`їзді АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження обігу метадону (фенадону), за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , реальні анкетні дані якого змінені, продав останньому таблетку білого кольору круглої форми, що містить метадон (фенадон), маса якого становить 0,0210 г, за що отримав від останнього 400 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів.

18 червня 2024 року вказаний факт внесено до ЄРДР за №0000037 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

01 жовтня 2024 року о 18.00 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

01 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000037.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: заявою ОСОБА_9 від 17 червня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_10 від 02 липня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 02 липня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_11 від 08 липня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 08 липня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_8 від 16 липня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 16 липня 2024 року; протоколом огляду предмета, а саме грошових коштів від 30 вересня 2024 року; протоколом огляду речей, а саме особистих речей ОСОБА_12 від 30 вересня 2024 року; протоколом огляду речей, а саме речовини білого кольору у вигляді пігулок від 30 вересня 2024 року; показаннями свідка ОСОБА_8 від 01 жовтня 2024 року; висновком експерта 01 жовтня 2024 року №СЕ-19/104-24/39524-НЗПРАП; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 01 жовтня 2024 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 01 жовтня 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість можливого покарання, підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше судимий, останній раз 03 листопада 2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 69, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2009 року, до відбуття покарання 2 роки позбавлення волі. Також на теперішній час на розгляді Новомосковського міськрайонного суду перебувають обвинувальні акти відносно ОСОБА_5 з 27.04.2017 у кримінальному провадженні №0000802 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України та з 31.10.2018 у кримінальному провадженні №0001688 за ч.2 ст.186 КК України. Однак, ОСОБА_5 знову підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичного засобу, отже, перебуваючи на волі, останній може продовжити вказану злочинну діяльність, або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, наявність у цій справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам, оскільки їх уникнення за наведених обставин можливо лише через обмеження свободи пересування підозрюваного шляхом тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити у його задоволенні, одночасно просив визначити своєму підзахисному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 18.06.2024 до ЄРДР за № 0000037 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, внесено відомості за фактом того, що 30 вересня 2024 року приблизно о 14.00 ОСОБА_5 , перебуваючи у під`їзді АДРЕСА_3 , умисно незаконно збув ОСОБА_8 наркотичний засіб метадон (фенедон) масою 0,0210 г, за що отримав від останнього 400 грн.

01 жовтня 2024 року о 18.00 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

01 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні №0000037.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання доцільності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: заявою ОСОБА_9 від 17 червня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02 липня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 02 липня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 08 липня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 08 липня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16 липня 2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 від 16 липня 2024 року; протоколом огляду предмета, а саме грошових коштів від 30 вересня 2024 року; протоколом огляду речей, а саме особистих речей ОСОБА_12 від 30 вересня 2024 року; протоколом огляду речей, а саме речовини білого кольору у вигляді пігулок від 30 вересня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 01 жовтня 2024 року; висновком експерта 01 жовтня 2024 року №СЕ-19/104-24/39524-НЗПРАП; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 01 жовтня 2024 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 01 жовтня 2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства» вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо ймовірності його виникнення, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у виді позбавлення волі строком від чотирьох до восьми років, та маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість можливого покарання, підозрюваний, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , який підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, перебуваючи на волі, може продовжити вказану злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення, у тому числі й продовжити здійснювати збут наркотичних засобів, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 03 листопада 2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 69, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2009 року, до відбуття покарання 2 роки позбавлення волі. Також на теперішній час на розгляді Новомосковського міськрайонного суду з 27.04.2017 перебувають обвинувальні акти стосовно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000802 за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.289 КК України та з 31.10.2018 у кримінальному провадженні №0001688 за ч.2 ст.186 КК України. Отже, перебуваючи на волі, останній може продовжити вказану злочинну діяльність, або вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними.

Слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного ОСОБА_5 місця реєстрації та проживання. Водночас, слідчий суддя враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну зі спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, те що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, якими визначено межі розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину. Однак, слідчий суддя враховує також і дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, ризики, встановлені під час розгляду клопотання, внаслідок чого доходить висновку, що з огляду на характер інкримінованого правопорушення, майнового стану підозрюваного, а саме, що останній вдівець, має на утриманні неповнолітню дитину, застава у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків. Внаслідок чого слідчий суддя визначає заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення за підозрюваного застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до встановлених ризиків.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 18.06.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 листопада 2024 року.

Визначити заставу у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 гривень 00 копійок, які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де перебуватиме підозрюваний.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи, де перебуватиме підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , прокурорів Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області, якими здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та слідчого суддю Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 03 жовтня 2024 року о 08 годині 10 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1