У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваної: ОСОБА_4 , її захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гнівань, Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , незаміжньої, непрацюючої, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області підполковник поліції ОСОБА_6 05.09.2024 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 08.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 14 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 13 годині 57 хвилин 04.09.2024 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

За результатами розслідування ОСОБА_4 05.09.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Так, ОСОБА_4 вчинила особливо тяжкий умисний злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, вона може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, на даний час проводяться слідчі (розшукові) дії направлені на виявлення та фіксацію доказів, які можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду, що також дає підстави вважати, що перебуваючи на волі вона може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Стан здоров`я та вік підозрюваної ОСОБА_4 , дозволяють утримувати її під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти нові злочини.

На підставі викладеного, слідчий, з погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрювана ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили застосувати до підозрюваногї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000229, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної та її захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 08.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 14 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 . Будучи літньою людиною, яка потребувала систематичного стороннього догляду, ОСОБА_7 03.07.2020 уклала з ОСОБА_4 , з якою перебувала у довірливих відносинах, договір довічного утримання, згідно з яким ОСОБА_4 у разі смерті ОСОБА_7 набуває право власності на зазначену вище квартиру.

Надалі, у ОСОБА_4 маючи намір отримати право розпоряджатись кв. АДРЕСА_2 , яку одержала у власність відповідно до договору довічного утримання, в невстановлений слідством час, але не пізніше 07.07.2024 виник злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Бажаючи реалізувати свій протиправний намір, ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 про свій умисел позбавити життя ОСОБА_7 та звернулась до останньої з проханням надати інформацію щодо лікарських засобів, до складу яких входять сильнодіючі речовини, які при потраплянні в організм людини створюють небезпеку для її життя та здоров`я.

ОСОБА_8 будучи обізнаною щодо злочинних намір ОСОБА_4 повідомила останній про наслідки впливу на організм людини лікарського засобу Клофеліну, який використовують для зниження артеріального тиску, попередила про можливі негативні явища у разі перевищення дозування препарату, що може вплинути на самопочуття і в окремих випадках призвести до втрати свідомості та навіть смерті.

Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вживання ОСОБА_7 лікарського засобу ОСОБА_9 може бути небезпечним для її життя і здоров`я та бажаючи настання таких наслідків, звернулась до ОСОБА_8 з прохання знайти можливість дістати зазначений лікарський засіб, який в аптечних закладах відпускається лише на підставі виписаного рецепту.

ОСОБА_8 керуючись дружніми відносинами з ОСОБА_4 , в невстановлений слідством час придбала лікарський засіб ОСОБА_9 , який 07.07.2024 перебуваючи на тролейбусній зупинці Папаніна, розташованої поруч будинку АДРЕСА_3 передала останній.

У подальшому ОСОБА_8 , усвідомивши можливість настання негативних наслідків, 28.08.2024 звернулась до правоохоронних органів із заявою щодо співробітництва. Надалі, з метою перевірки дійсності намірів ОСОБА_4 щодо готування умисного вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_8 діючи під контролем працівників правоохоронних органів, 03.09.2024 під час телефонної розмови з ОСОБА_4 повідомила останній неправдиву інформацію про інший сильнодіючий лікарський препарат, який вона може передати ОСОБА_4 , на що остання погодилась, а також підтвердила свій злочинний намір направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_8 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, близько 13 год 50 хв 04.09.2024 перебуваючи поруч ресторану швидкого харчування ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташовується на площі Привокзальній, 1 в м. Вінниці, у ході проведення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, передала ОСОБА_4 дві ампули з імітацією сильнодіючого лікарського засобу, вживання якого може спровокувати смерть особи. Після чого ОСОБА_4 була затримана працівниками поліції.

04 вересня 2024 року о 13 год. 57 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто готуванні до вчинення умисного вбивства, з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000229 від 08.03.2024; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.09.2024; повідомлення про підозру від 05.09.2024; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; інших матеріалів досудового розслідування та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, неодружена, непрацююча, раніше не судима.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваної та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За правилами встановленими частиною четвертою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вищевказаний перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Однак, оскільки кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0000229 від 08.03.2024, не містить відомостей, щодо наявності обставин зазначених у пунктах 1-5 частини четвертої статті 183 КПК України, в даному випадку слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваної слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 600,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 13:57 год. 02 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 02 листопада 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600,00 грн. (шістсот п`ять тисяч гривень шістсот гривень), яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або роботи;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя