Справа № 629/4976/24
Провадження № 1-кс/629/1218/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000931 від 15.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 19.08.2024 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме: бочку виготовлену з полімерного матеріалу об`ємом на 500 літрів, заповнену на водою, підставку для встановлення на неї бочки з водою, виготовлену з металевого каркасу з чотирма металевими ніжками та стільницею виготовленою з матеріалу «ДВП», розміром 60х65 см., край якої відламаний з одного боку та фрагмент відламаної частини стільниці, вилучений 14.08.2024 року в присутності ОСОБА_5 в приміщенні магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події слідчим СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів шляхом заборони їх відчуження та розпорядження.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 14.08.2024, до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 14.08.2024, о 12:19, до служби по телефону звернувся лікар ОСОБА_7 , який повідомив, що в цей день до Лозівської ЦРЛ була доставлена з травмою ніг ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: перелом нижньої треті обох гомілок, яку вона отримала 14.08.2024, близько 11:00, в приміщенні магазину розташованого в будинку АДРЕСА_1 в наслідок раптового падіння на неї з підставки бочки з водою об`ємом 500 літрів.

Опитана ОСОБА_8 повідомила, що 14.08.2024, близько 11:15, вона прийшла в магазин, розташований по АДРЕСА_1 . ОСОБА_8 побачила в приміщенні магазину бочку об`ємом на 500 літрів з водою, яка стояла на маленькому стільці. Зі слів продавщиці ОСОБА_8 дізналася, що цю бочку тільки що наповнили водою. ОСОБА_8 підійшла до вітрини та стола поблизу бочки з водою, спиною до неї, не торкаючись цієї бочки. В цей час бочка почала падати на ОСОБА_8 та на неї з бочки полилася вода. Бочка впала на ноги ОСОБА_8 від чого ОСОБА_8 не стала їх відчувати. Продавщиця та ще одна жінка, яка знаходилася в магазині, намагалися звільнити ОСОБА_8 з під бочки, яка на неї впала, та змогли це зробити не відразу, а лише коли з бочки витекла частина води.

14.08.2024 року під час проведення огляду місце події у приміщенні магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СВ Лозівського РВП ОСОБА_6 , у присутності та за участі продавця магазину ОСОБА_5 було виявлено та вилучено бочку виготовлену з полімерного матеріалу об`ємом на 500 літрів, заповнену на водою, підставку для встановлення на неї бочки з водою, виготовлену з металевого каркасу з чотирма металевими ніжками та стільницею виготовленою з матеріалу «ДВП», розміром 60х65 см., край якої відламаний з одного боку та фрагмент відламаної частини стільниці, які під час проведення огляду місця події були оглянуті. Бочка з водою залишена у приміщенні магазину під розписку ОСОБА_5 , яка надала письмове зобов`язання зберігати вказану бочку до вирішення питання по суті.

Відомості за даним фактом 15.08.2024 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000931 за ст.128 КК України.

15.08.2024 року постановою слідчого Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , вищезазначені речі визнано речовими доказами.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить задовольнити клопотання у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила проводити розгляд клопотання за її відсутності.

Відповідно до ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час вирішення питання накладення арешту на майно слід враховувати положення статі 131 КПК України, яка вказує про необхідність досягнення дієвості кримінального провадження під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя враховує, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000931 від 15.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 128 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи, що тимчасово вилучене майно, в ході проведення огляду місця події14.08.2024 року, має істотне значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, з урахуванням правової підстави для арешту майна - з метою забезпечення його збереження, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.170,172,173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000931 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: бочку виготовлену з полімерного матеріалу об`ємом на 500 літрів, заповнену на водою, підставку для встановлення на неї бочки з водою, виготовлену з металевого каркасу з чотирма металевими ніжками та стільницею виготовленою з матеріалу «ДВП», розміром 60х65 см., край якої відламаний з одного боку та фрагмент відламаної частини стільниці, вилучений 14.08.2024 року в присутності ОСОБА_5 в приміщенні магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення огляду місця події, заборонити відчуження та розпорядження вказаним майном.

Зберігання арештованого майна, здійснювати відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення слідчим та/або прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_9