Справа № 939/291/24
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , дистанційно в режимі відеоконференцзв`язку,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000850 від 11 березня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпра Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований і проживає у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2024 року з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до Бородянського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

За ухвалою судді від 09 лютого 2024 року підготовче судове засідання було призначено на 22 лютого 2024 року на 09 годину 30 хвилин.

22 лютого 2024 року в зв`язку з неявкою прокурора, обвинуваченого та захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 підготовче судове засідання було відкладено на 13 березня 2024 року на 10 годину 00 хвилин.

13 березня, 17 квітня 2024 року 06 червня 2024 року підготовче судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою обвинуваченого у судові засідання.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано привід в підготовче судове засідання, призначене на 06 червня 2024 року.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 і надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На час розшуку обвинуваченого судове провадження зупинено.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2024 року провадження відновлено та призначено підготовче судове засідання на 16 жовтня 2024 року на 12 годину 45 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він у порушення вимог ст. 41, 68 Конституції України, ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків, однак, під час проходження військової служби в порушення вимог законодавства вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 10 березня 2023 року, близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебував у тамбурі вагону № 22088 пасажирського потягу № 91550 сполученням «Сарни-Бородянка», де разом із ОСОБА_8 спілкувалися та палили цигарки. Також, в тамбурі вищевказаного вагону перебував ОСОБА_9 , який стояв осторонь та палив цигарку.

В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , 10 березня 2023 року, близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи в тамбурі вагону № 22088 пасажирського потягу № 91550 сполученням «Сарни-Бородянка», ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діставши з кишені куртки ніж, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, наніс ОСОБА_9 один удар ножем у ділянку живота, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани живота, яка проникла в черевну порожнину з множинними ушкодженнями стінок тонкого кишковика, брижі тонкого і товстого кишковика і ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою та явищами перитоніту, від яких 13 березня 2023 року потерпілий ОСОБА_9 помер у приміщенні Бородянської ЦРЛ.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 не висловили заперечень щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 погодилися з думкою прокурора про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_10 пред`явила до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 750 000,00 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні, після роз`яснення йому права заявляти клопотання про здійснення судового розгляду колегіально судом у складі трьох суддів, просив проводити судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово, а тому судовий розгляд необхідно здійснювати суддею одноособово.

До суду також надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а тому, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду. ОСОБА_4 вчиняв дії щодо переховування від органів досудового слідства та суду, у зв`язку з чим оголошувався у розшук. Крім того, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, шляхом прохань, залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, що свідчить про схильність обвинуваченого до дій насильницького характеру, зокрема, й до інших учасників кримінального провадження. Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за призовом на час мобілізації, на особливий період, що обумовлює ймовірність вчинення ним військового кримінального правопорушення, пов`язаного з ухиленням від виконання обов`язків військової служби, в разі переховування ним від суду. Прокурор зауважила, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам і виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримала.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора та погодився з позицією свого захисника.

Представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав та просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який переховувався від органів досудового слідства та суду, в зв`язку з чим двічі був оголошений у розшук, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визнавати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини.

Керуючись ст. 31, 176, 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду Київської області на 25 жовтня 2024 року на 09 годину 30 хвилин.

Кримінальне провадження розглянути суддею одноособово.

Цивільний позов ОСОБА_10 прийняти до розгляду.

Визнати ОСОБА_10 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

В судове засідання викликати прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_11 , потерпілу ОСОБА_10 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 14 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії ухвали суду.

СуддяОСОБА_12