Справа № 334/7150/21
Номер провадження № 1-і/334/1/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

29 листопада 2024 рокуЛенінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (особисто), захисника адвоката ОСОБА_5 (діє на підставі Доручення від 28.11.2024№003-280004235)

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження №0000085 від 02.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

29 листопада 2024 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000085від 02.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання, призначені на 17.04.2024, 25.04.2024, 15.05.2024, 18.06.2024 обвинувачений не з`явився, про час розгляду справи та наслідки неявки був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

29.08.2024 ухвалою судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 04.09.2024 судове провадження стосовно ОСОБА_4 зупинено та останнього оголошено в розшук. 28.11.2024 місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено та останнього затримано в порядку ст. 191 КПК України. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки обвинувачений неодноразово, без поважних причин не з`являвся до судових засідань, фактично переховуючись від суду, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з підстав викладених в клопотанні. Також надав копію протоколу затримання ОСОБА_4 та рапорт О/у ВКП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 29.11.2024 року, згідно якого ОСОБА_4 ознайомився з клопотанням прокурора, але від отримання копії відмовився.

В судовому засіданні було надано час обвинуваченому ОСОБА_4 для ознайомлення з клопотанням прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що ознайомився з матеріалами клопотання прокурора, проти задоволення клопотання заперечує, просить відмовити у повному обсязі. Зазначив, що не з`являвся в судові засідання, оскільки хворів, перебував на стаціонарному лікування, проте з медичних документів може надати лише одну довідку. Крім того, його цивільна дружина та бабуся також хворіють, бабуся потребує догляду. Наміру переховуватись та покидати місто Запоріжжя він не має, оскільки немає документів, хоче піти на військову службу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , яка діє на підставі Доручення від 28.11.2024№003-280004235, підтримала свого підзахисного, зазначила, що ризики, які наводить прокурор у своєму клопотанні необґрунтовані, просила відмовити у клопотанні прокурора, обрати обвинуваченому домашній арешт.

Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання; перевіривши матеріали провадження та клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у п.п.1, 2 ч.4 ст.189 цього Кодексу обставини.

Згідно із ст.189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з обвинувального акту та досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено наступне.

Так з матеріалів провадження судом встановлено, що у вересні 2021 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000085 від 02.02.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2024 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук, судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було зупинено до його розшуку.

15 серпня 2024 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його доставки до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього.

20 серпня 2024 року від начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 надійшов лист, відповідно до якого місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, у обвинуваченого відібрано розписку в якій він зобов`язується з`явитись до ЗРУП 28.08.2024 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2024 року відновлено судове провадження у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2024 року було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України, з метою його приводу до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Судове засідання призначене на 04.09.2024 року.

В призначене судове засідання обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився. Враховуючи, що тривалий час обвинувачений ухилявся від явки в судові засідання, Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2024 року обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено в розшук.

Згідно протоколу затримання особи від 28.11.2024 року, складеного 28.11.2024 року о 13 годині 37 хвилин, який надано прокурором в судовому засіданні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підстав Ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі 334/7150/21 фактично затримано о 13 годині 27 хвилин.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який обвинувачується у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що він, усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини може переховуватися від суду або взагалі виїхати за межі України, що є ризиком передбаченим п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Зокрема, таку правову позицію Європейський суд з прав людини виклав в п. 79 рішення у справі «Харченко проти України від 10 лютого 2011 року.

Вказаний ризик підтверджується також тим, що обвинувачений неодноразово, без поважних причин не з`являвся до судових засідань, фактично переховуючись від суду.

Суд також звертає увагу, що згідно листа начальника Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 20 серпня 2024 року, який наявний у матеріалах справи, місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 було встановлено, у обвинуваченого відібрано розписку в якій він зобов`язується з`явитись до ЗРУП 28.08.2024 року, однак ОСОБА_4 продовжив переховуватись від суду, у зв`язку з чим був оголошений.

При цьому, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_4 , який зазначив, що тривалий час не з`являвся до суду, оскільки хворів та доглядав хвору бабусю, оскільки жодних доказів на підтвердження цього стороною захисту за час перебування обвинуваченого в розшуку суду та при розгляді вказаного клопотання, не було надано.

Також, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має постійного джерела прибутку, з корисливих мотивів займався незаконною діяльністю, пов`язаною із збутом наркотичних засобів, від чого отримував дохід, сам вживає наркотичні засоби, раніше неодноразово судимий, у тому числі за скоєння злочинів у сфері обігу наркотичний засобів, він може вчинити новий злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, тому до обвинуваченого ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 статті 177 КПК України застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до приписів п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжних захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

За таких підстав клопотання прокурора підлягає задоволенню, а до обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 січня 2025 року, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 12 години 08 хвилин 28 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали - до 12 годин 08 хвилин 26 січня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1