Справа №359/7682/24
Провадження №1-кс/359/1496/2024
УХВАЛА

26 липня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною фіксацією технічними засобами клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000311, внесеного 18 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається слідчим суддею.

Слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 звернувся з вказаним клопотанням та посилається на те, що 14 грудня 2023 року ОСОБА_6 , керуючись протиправним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий умисел, в цілях власної наживи, шляхом обману, завідомо розуміючи що не зможе виконати домовленості, пообіцяла ОСОБА_7 здійснити послуги гадання та ворожіння, зазначивши, що необхідна оплата 700 гривень за зазначені послуги. В цей же день ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_6 перерахувала належні їй грошові кошти в сумі 700 гривень на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», відкриту на ім`я ОСОБА_8 . Після отримання грошових коштів ОСОБА_6 ними на власний розсуд та обіцяних послуг потерпілій ОСОБА_7 не надала. 15 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 2000 гривень та 1300 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , які були зняті ОСОБА_6 . 16 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 3000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 17 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 6000 гривень та 3000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_2 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , які були зняті ОСОБА_6 . 18 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 5000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 19 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 7500 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 20 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 10000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 21 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 5000 гривень та 5000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 23 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 6000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 25 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 6300 гривень та 2000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 26 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 6000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 27 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 10000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 28 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 10000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 29 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 10000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 30 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 30000 гривень, що були передані потерпілою ОСОБА_6 на АДРЕСА_3 . 31 грудня 2023 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 2000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , які були передані ОСОБА_6 . 2 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень, що були передані потерпілою ОСОБА_6 біля зупинки «Соцмістечко» в м. Бориспіль, а також заволодівши її грошовими коштами в розмірі 5000 гривень, що були перераховані ОСОБА_7 на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , які були передані ОСОБА_6 . 3 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 6000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 , а також заволодівши її грошовими коштами в розмірі 18000 гривень, що були перераховані ОСОБА_7 на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , які були передані ОСОБА_6 . 5 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 18000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 6 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 18000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , які були передані ОСОБА_6 . 7 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень, що були передані потерпілою ОСОБА_6 біля магазину «Екомаркет» по АДРЕСА_4 , а також заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 , відкриту на ім`я ОСОБА_10 , які були передані ОСОБА_6 . 9 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , які були передані ОСОБА_6 . 10 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень та 20000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 . 11 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень та 10000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_8 , які були передані ОСОБА_6 , а також заволодівши її грошовими коштами в розмірі 20000 гривень та 20000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , які були передані ОСОБА_6 . 14 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 10000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , які були передані ОСОБА_6 . 15 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 6000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , які були передані ОСОБА_6 . 16 січня 2024 року ОСОБА_6 , діючи повторно, вчинила шахрайство щодо ОСОБА_7 , заволодівши її грошовими коштами в розмірі 2000 гривень та 3000 гривень, що були перераховані на банківську платіжну картку № НОМЕР_4 , відкриту на ім`я ОСОБА_11 , які були передані ОСОБА_6 . 28 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Органом досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системою «АРКАН» ОСОБА_6 23 січня 2024 року перетнула державний кордон України на пункті пропуску Шегині, напрям перетинання «виїзд». 12 липня 2024 року слідчим СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 підозрювану ОСОБА_6 було оголошено в міжнародний розшук. Тому слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання її під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання та посилається на те, що ОСОБА_6 не була повідомлена про підозру у встановленому законом порядку. Крім того, його підзахисна підозрюється у вчинення нетяжких злочинів, а обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливо лише у разі надання доказів переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування. Водночас, ОСОБА_6 навіть не відомо про існування кримінального провадження та пред`явленої їй підозри, оскільки вона ще 23 січня 2024 року виїхала за кордон України. Тому захисник ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні клопотання.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 18 «Запобіжні заходи, затримання особи» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

2. Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

Відповідно до п.3 п.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку, зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором (ч.1 ст.277 КПК України) та вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч.1 ст. 278 КПК України).

Згідно з ч.2 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, зокрема, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру або особа,щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи,проте вжито заходів для вручення у спосіб,передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

3. Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

Як вбачається з матеріалів провадження, органом досудового розслідування вживався комплекс заходів, спрямованих на забезпечення виконання вимог, передбачених статтями 277-278 КПК України. Так, 28 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України (а.с.128-146). Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_13 за адресою останнього відомого місця проживання підозрюваної, а саме по АДРЕСА_2 . Крім того, зі змісту опису вкладення до цінного листа та поштових квитанцій (а.с.147, 148), вбачається, що повідомлення про підозру було направлено як на вищевказану адресу в м. Бориспіль, так і за місцем реєстрації ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 . Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 набуто статус підозрюваної.

Обґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 підозри підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом огляду документу від 27.01.2024; 27.01.2024; 19.02.2024; 05.03.2024; 23.02.2024; 23.02.2024; 29.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_16 ; протоколом огляду документу від 14.06.2024; протоколом огляду документу від 14.06.2024 та 15.06.2024.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, є кримінальним проступком; а кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України, інкриміновані ОСОБА_6 , є нетяжкими злочинами, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_6 ще 23 січня 2024 року виїхала за кордон України, а повідомлено її про підозру було аж 28 червня 2024 року. Крім того, в матеріалах клопотання відсутній протокол допиту ОСОБА_6 в якості свідка або підозрюваної, або її пояснення щодо кримінального проступку. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 навіть не знає про початок досудового розслідування та притягнення її до кримінальної відповідальності, а відповідно слідчим не доведено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджає кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. За таких обставин за імперативним правилом, передбаченим п.3 ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_6 взагалі не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває в будь-якому з видів розшуку (державному, міждержавному, міжнародному).

Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук (ч.1 ст.281 КПК України).

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з п.4.4. та 4.5 Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів №3/1/2/5/2/2 від 9 січня 1997 року підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ. У запиті повинна бути викладена повна та об`єктивна інформація про події, факти на розшукуваних осіб.

Таким чином, за умови винесення слідчим, прокурором, постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, внесення цих даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні та належним зверненням із запитом до НЦБ задля отримання співробітництва з Генеральним секретаріатом Інтерполу та правоохоронними органами зарубіжних держав щодо міжнародного розшуку підозрюваного, який не було повернуто у передбаченому порядку, особа може вважатися оголошеною у міжнародний розшук. В той же час у матеріалах клопотання є лише постанова слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 від 12 липня 2024 року (а.с.165-185) про оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, що свідчить про те, що органом досудового розслідування не здійснено усього комплексу заходів, за умови виконання яких ОСОБА_6 може вважатися оголошеною у міжнародний розшук. Такий висновок слідчого судді узгоджується з правовою позицією, викладеною колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 4 лютого 2020 року в справі №991/3010/19.

З огляду на це слідчий суддя висновує про відсутність підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 належить відмовити.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 17 годині 00 хвилин 31 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1