ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2380/24
Провадження №1-кс/477/942/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

24 вересня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000750 від 30 серпня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такого, що народився у с. Кримка Первомайського району Миколаївської області, з повною вищою освітою, проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 , одруженого, не судимого, працює головою ФГ «Птах»,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2024 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 (далі слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000750 від 30 серпня 2024 року за частиною п`ятою статті 191 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за фактом привласнення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятої статті 191 КК України (кримінальне провадження №0000450), в якому 18 липня 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлений факт ймовірного привласнення чужого майна, , в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в тому числі, ОСОБА_5

18 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною п`ятою статті 191 КК України, та 09 вересня 2024 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191 КК України, а саме в пособництві на привласнення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

На думку слідчого необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Наявність указаних ризиків слідчою обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, з метою уникнення покарання може виїхати до іншої країни чи непідконтрольної Україні території. Також, слідчий у поданому клопотанні вказує, що ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї незаконної діяльності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, може вживати заходів щодо знищення чи спотворення речей та документів, що вказує про наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчий у поданому клопотанні посилається на наявність ризиків, передбаченого пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_5 , з метою перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, може впливати на свідків, оскільки народився та проживає на території Первомайського району Миколаївської області, користується авторитетом особи, яка займається реалізацією сільськогосподарських культур, займається перевезенням останніх, у зв`язку з чим має вплив місцевих мешканців, в тому числі на місцеві органи влади. В підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктами 4 та 5 частини першої статті 177 КПК України, слідчий у поданому клопотанні посилається на те, що дії ОСОБА_5 мають систематичний характер підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти зазначеним вище ризикам.

Крім того, в разі визначення судом застави, слідчий у поданому клопотанні просив суд вийти за межі розміру застави, встановленої статтею 183 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_5 , який підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, а також те, що вчинення злочину супроводжувалося негативним враженням від безладдя та безкарності, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно- політичну ситуацію в державі та проведення бойових дій на території України та визначити заставу у розмірі, що перевищує межі, встановлені статтею 183 КПК України, у сумі 1 532 720 грн з покладенням на нього певних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його задовольнити, указував про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Просив застосувати менш тяжкий запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на не доведеність ризиків належними та достатніми доказами. Також посилався і на непомірний розмір застави, що слідчий просив визначити у якості альтернативного запобіжного заходу. Просила врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного, перебування на його утриманні хворої матері, факти його прибуття в судові засідання, що свідчить про відсутність підстав для застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, а розмір застави, що зазначений слідчим у клопотанні належними чином не обґрунтований та є непомірним для підозрюваного.

У судовому засіданні проголошено резолютивну частину ухвали.

Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000750 від 30 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, яке виділене з матеріалів кримінального провадження №000076 від 03 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 191 КК України, в зв`язку з розшуком підозрюваних в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування встановлено, що на початку своєї трудової діяльності у філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були службовими особами вказаної юридичної особи та здійснювали діяльність, пов`язану з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій, познайомились з директором ФГ « ОСОБА_9 » ОСОБА_5 , який неодноразово виступав поклажодавцем філії та займається купівлею/продажем сільськогосподарської продукції.

В процесі спілкування ОСОБА_5 з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останнім стало відомо, що ОСОБА_5 має знайомства та зв`язки з особами, які займаються скупкою та реалізацією сільськогосподарської продукції за готівку.

В зв`язку з військовою агресією РФ проти України та здійсненням систематичних артилерійських та ракетних обстрілів по території міста Миколаєва та Миколаївської області військами РФ, внаслідок чого було пошкоджено ряд об`єктів інфраструктури, уповноваженими особами філії АТ «ДПЗКУ» прийнято рішення про переміщення сільськогосподарських культур, в тому числі кукурудзи, з портів на території України до філій АТ «ДПЗКУ», в тому числі, до філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор».

ОСОБА_7 , володіючи достатніми відомостями про залишки сільськогосподарської продукції у сховищах філії, достатніми теоретичними та практичними знаннями, організаторськими здібностями, прийняв рішення привласнити чуже майно кукурудзу, що належить АТ «ДПЗКУ», та реалізувати її за готівку.

Діючи з вказаною метою, ОСОБА_7 , на початку березня 2023 року, (конкретний час та дата досудовим розслідуванням не встановлена) розробив план злочинної діяльності, яким передбачив:

планування процесу здійснення злочинної діяльності, забезпечення відповідного рівня організованості об`єднання, дотримання загальних правил поведінки і дисципліни всередині злочинної групи, організацію заходів щодо прикриття злочинної діяльності;

залучення до вчинення злочинів осіб, розподілення між ними функцій у вчиненні злочину, особистий контроль та спрямовування їх злочинної діяльності, які б в силу спеціальних знань та керівних посад на підприємстві, а саме: начальника виробничої дільниці філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» ОСОБА_8 , який забезпечив виконання злочинних намірів та досягнення злочинної мети, шляхом введення в оману підлеглих йому працівників підприємства, щодо законності вивезення технічної культури кукурудзи з потужностей філії; мешканця Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_5 , який в силу здобутого протягом тривалого періоду часу авторитету особи, яка займається купівлею та продажем сільськогосподарської продукції, здійснювала пошук покупців, бажаючих придбати привласнене ними майно АТ «ДПЗКУ» за готівку;

використання військової обстановки у державі на власну користь, а саме введення в оману співробітників філії, які не були обізнані про злочинний план ОСОБА_7 , щодо відпуску продукції зі сховищ елеватора без відображення у відповідних звітних журналах;

консультування та контроль усіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення в ході їх взаємовідносин та спілкування з представниками АТ «ДПЗКУ».

Розробивши вказаний вище план злочинної діяльності, усвідомлюючи неможливість самостійної його реалізації, розуміючи переваги здійснення злочинної діяльності групою осіб, ОСОБА_7 , як активний учасник групи, перебуваючи у міцних соціальних стосунках із своїм товаришем дитинства та службовою особою філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» ОСОБА_8 , шляхом переконань та заохочень у березні 2023 року запропонував йому взяти участь у злочинній діяльності, пов`язаній із протиправним привласненням та вивезенням сільськогосподарської культури кукурудзи зі сховищ філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» для подальшої її реалізації за готівку.

Останні прийняли пропозицію ОСОБА_7 та дали добровільну згоду на протиправне привласнення майна АТ «ДПЗКУ» группою осіб для його реалізації за готівку.

ОСОБА_7 довів ОСОБА_8 детальний план спільної злочинної діяльності, розподілив ролі і функції кожного учасника, направлені на успішне його виконання та досягнення злочинної мети привласнення та вивезення зі сховищ філії сільськогосподарської культури кукурудзи для її реалізації за готівку.

Зокрема, відповідно до плану злочинної діяльності, співучасникам групи були відведені наступні функції.

Так, ОСОБА_8 , для досягнення заздалегідь обумовленої мети щодо функціонування незаконної діяльності, виконував наступні злочинні дії:

за вказівкою ОСОБА_7 вводив в оману співробітників філії АТ «ДПЗКУ» щодо законності протиправних дій направлених на вивезення сільськогосподарської культури кукурудзи зі сховищ філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор»;

за вказівкою ОСОБА_7 , особисто контролював протиправне відвантаження технічної культури кукурудзи, зі сховищ філії;

за вказівкою ОСОБА_7 , за його відсутності, фактично займав посаду керівника філії;

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного наміру, вирішили залучити до власної протиправної діяльності місцевого мешканця Первомайського району Миколаївської області ОСОБА_5 , якому було доручено наступні злочині дії:

за вказівкою ОСОБА_7 особисто підшукував клієнтів для продажу останнім сільськогосподарської культури кукурудзи;

за вказівкою ОСОБА_7 , з метою збільшення кількості клієнтів, поширював серед мешканців Первомайського району, Миколаївській області та серед знайомих в цілому інформацію, щодо порядності керівництва філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор»;

разом із ОСОБА_7 вирішував та надав поради останньому щодо визначення вартості кукурудзи, яку в подальшому протиправно реалізовували за готівку.

Керівництво зазначеними особами взяв на себе ОСОБА_7 , який, згідно з планом злочинної діяльності, відвів собі такі функції:

загального керівництва діями ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ;

розповсюдження серед працівників філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» інформації щодо законності вивезення зі сховищ філії сільськогосподарської культури кукурудзи;

з метою підвищення власного авторитету серед співробітників філії та членів злочинної групи, та створення ілюзії безкарності за вчинені протиправні дії та не притягнення членів організованої групи до відповідальності за вчинення злочину, запевняв останніх в погодженні протиправних дій з невстановленими особами, з числа представників колишньої керівної ланки філії АТ «ДПЗКУ»;

залишав за собою прийняття кінцевого рішення щодо визначення вартості сільськогосподарської культури кукурудзи, яка привласнювалась та реалізовувалась за готівку;

залишав за собою прийняття кінцевого рішення щодо визначення осіб покупців, яким протиправно реалізовувалась сільськогосподарська культура кукурудза;

Так, у травні 2023 року, підозрюваний ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль, діючи як пособник, знайшов покупця ОСОБА_10 , який займається купівлею та продажом сільськогосподарських та технічних культур та якому не було відомо про злочинні плани членів організованої злочинної групи та 23 травня 2023 року запропонував останньому за готівкові кошти придбати сільськогосподарську культуру кукурудзу, на що останній погодився та того ж дня в месенджері «Viber» надіслав ОСОБА_5 ідентифікуючі ознаки водіїв та автомобілів, які будуть займатись вивезенням кукурудзи зі сховища філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 24 травня 2023 року, ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю на робочому місці, а саме на території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», надав вказівку ОСОБА_8 здійснити протиправний відпуск кукурудзи зі сховища філії, без оформлення необхідних для відвантаження ТМЦ документів (наказу на відпуск та ТТН) та відображення вказаної операції по облікам.

ОСОБА_8 , виконуючи 24 травня 2023 року відведену йому роль, знаходячись на території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», використовуючи своє службове становище, надав вказівку працівникам філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», яким не було відомо про плани злочинної групи, запустити на територію філії без відповідних записів до журналу в`їзду/виїзду транспорту автомобілі марки «MAN TGX», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки «IVECO», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , завантажити зі сховища філії кукурудзу в даний транспорт та, без оформлення документів на вантаж, випустити вказані автомобілі з кукурудзою з території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор».

Виконуючи протиправні вимоги ОСОБА_8 , працівники філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», яким не було відомо про злочинний план зазначених осіб, завантажили 24 травня 2023 року протягом дня в автомобіль марки «MAN TGX», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 вагою 25 280 кг вартістю 171 904,00 грн, в автомобіль марки «IVECO», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 кукурудзу вагою 22 840 кг вартістю 155 312,00 грн, в автомобіль марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 кукурудзу вагою 25 120 кг вартістю 170 816,00 грн, в автомобіль марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 кукурудзу вагою 22 660 кг вартістю 154 088,00 грн. та, без складання необхідних документів на відпуск та вивезення з території філії кукурудзи загальною вагою 95 900 кг та вартістю 652 120,00 грн, випустили зазначені автомобілі з території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», розташованої за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт. Врадіївка, вул. Привокзальна 3-В, тим самим привласнили майно АТ «ДПЗКУ» вартістю 652 120,00 грн., яке в подальшому продали ОСОБА_10 за готівкові кошти.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на привласнення майна АТ «ДПЗКУ», 26 травня 2023 року, ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю на робочому місці, а саме на території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», надав вказівку ОСОБА_8 здійснити протиправний відпуск кукурудзи зі сховища філії, без оформлення необхідних для відвантаження ТМЦ документів (наказу на відпуск та ТТН) та відображення вказаної операції по облікам.

ОСОБА_8 , виконуючи 26 травня 2023 року відведену йому роль, знаходячись на території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», використовуючи своє службове становище, надав вказівку працівникам філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», яким не було відомо про злочинний план зазначених осіб, запустити на територію філії без відповідних записів до журналу в`їзду/виїзду транспорту автомобілі марки «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_10 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_11 , марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_12 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_13 , марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_15 , завантажити зі сховища філії кукурудзу в даний транспорт та, без оформлення документів на вантаж, випустити вказані автомобілі з кукурудзою з території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор».

Виконуючи протиправні вимоги ОСОБА_8 , працівники філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», яким не було відомо про злочинний план зазначених осіб, протягом дня, завантажили 26 травня 2023 року в автомобіль марки «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_10 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_11 кукурудзу вагою 25 800 кг вартістю 175 440,00 грн, в автомобіль марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_12 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_16 вагою 27 260 кг вартістю 185 368,00 грн, в автомобіль марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_14 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_17 вагою 24 560 кг вартістю 167 008,00 грн та, без складання необхідних документів на відпуск та вивезення з території філії кукурудзи загальною вагою 77 620 кг та вартістю 527 816,00 грн, випустили зазначені автомобілі з території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», розташованої за Миколаївська область, Первомайський район, смт. Врадіївка, вул. Привокзальна 3-В, тим самим привласнили майно АТ «ДПЗКУ» вартістю 527 816,00 грн, яке в подальшому продали ОСОБА_10 за готівкові кошти.

Далі, реалізуючи спільний злочинний план направлення на привласнення майном державного підприємства, 27 травня 2023 року ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю на робочому місці, а саме на території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», надав вказівку ОСОБА_8 здійснити протиправний відпуск кукурудзи зі сховища філії, без оформлення необхідних для відвантаження ТМЦ документів (наказу на відпуск та ТТН) та відображення вказаної операції по облікам.

ОСОБА_8 , виконуючи 27 травня 2023 року відведену йому роль, знаходячись на території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», використовуючи своє службове становище, надав вказівку працівникам філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», яким не було відомо про злочинний план організованої групи, запустити на територію філії без відповідних записів до журналу в`їзду/виїзду транспорту автомобілі марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_18 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_19 , марки «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_20 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_21 , завантажити зі сховища філії кукурудзу в даний транспорт та, без оформлення документів на вантаж, випустити вказані автомобілі з кукурудзою з території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор».

Виконуючи протиправні вимоги ОСОБА_8 , працівники філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», яким не було відомо про злочинний план зазначених осіб, протягом дня, завантажили 27 травня 2023 року в автомобіль марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_18 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_19 кукурудзу вагою 26 420 кг вартістю 179 656,00 грн, в автомобіль марки «MAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_20 з причепом, державний реєстраційний номер НОМЕР_22 вагою 25 460 кг вартістю 173 128,00 грн, та, без складання необхідних документів на відпуск та вивезення з території філії кукурудзи загальною вагою 51 880 кг та вартістю 352 784,00 грн, випустили зазначені автомобілі з території філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», розташованої за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, смт. Врадіївка, вул. Привокзальна, 3-В, тим самим привласнили майном АТ «ДПЗКУ» вартістю 352 784,00 грн, яке в подальшому продали ОСОБА_10 за готівкові кошти.

Таким чином, в період часу з 24 травня 2023 року по 27 травня 2023 року, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, згідно з розробленим злочинним планом, поєднаним єдиним злочинним умислом, відповідно до визначених кожному з них злочинних функцій, всупереч положення про філію, контракту, положення про ведення й оформлення операцій із зерновими і продуктами його переробки філіями і структурними підрозділами АТ «ДПЗКУ» від 22 червня 2017 року №136 та Інструкції з організації контрольно-пропускного та внутрішньо-об`єктового режиму на філіях АТ «ДПЗКУ», затвердженої наказом товариства від 06 червня 2016 року №105, привласнили та реалізували за готівкові кошти сільськогосподарську культуру кукурудзу загальною вагою 225 400,00 кг, вартістю 1 532 720,00 грн, яка належала АТ «ДПЗКУ», чим спричинили АТ «ДПЗКУ» матеріальну шкоду на вказану суму.

У цьому кримінальному провадженні 18 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за частиною п`ятою статті 191 КК України, а саме в привласненні чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

В подальшому, 09 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191 КК України, а саме в пособництві на привласнення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Наявність підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням №64/20-1381 про вчинення кримінального правопорушення; інформаціями №64/20-1536, №64/20-3206, №64/20-3522 та №64/20-4831 щодо виконання доручення слідчого, в яких зазначається інформація щодо причетності відповідних осіб до вчинення кримінального правопорушення; протоколом обшуку за місцем фактичного розташування філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», в ході якого вилучені документи щодо причетності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення; актом службового розслідування за фактом нестачі зерна та інших матеріальних цінностей виявленої під час інвентаризації в вересні-жовтні 2023 року на філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» від 24 листопада 2023 року, відповідно до якого, встановлено, що загальна сума збитків, завданих товариству від нестачі активів, власниками яких є АТ «ДПЗКУ» та його філія становить 19 425 297,16 грн; протоколом засідання інвентаризаційної комісії інвентаризації ПММ та біологічних активів по філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» від 18 жовтня 2023 року; протоколом огляду від 21 червня 2023 року електронного носія інформації, який був наданий Південним офісом міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, та на яких зафіксовані вантажні автомобілі які виїжджали в тому числі з філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор»; протоколом огляду від 21 лютого 2024 року мобільного телефону ОСОБА_8 , на якому зафіксована інформація щодо вчинення зазначеними вище зазначеними особами кримінального правопорушення; протоколом огляду від 22 лютого 2024 року мобільного телефону ОСОБА_11 , на якому зафіксована інформація щодо вчинення зазначеними вище зазначеними особами кримінального правопорушення; протоколом огляду від 22 лютого 2024 року мобільного телефону ОСОБА_5 , на якому зафіксована інформація щодо вчинення зазначеними вище зазначеними особами кримінального правопорушення; протоколом огляду від 15 червня 2024 року журналів обліку сільськогосподарської культури філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», відповідно до яких, з потужностей філії сільськогосподарські культури в період часу з 24 травня 2023 року по 27 травня 2023 року офіційно не відвантажувалася; протоколом тимчасового доступу до речей та документів, які перебувають у володінні ДП «МТП» «Чорноморськ» від 24 листопада 2023 року, в ході якого вилучення документи які підтверджують що вантажні автомобілі, які виїжджали з філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор», розвантажились в зазначеному державному підприємстві, при цьому супровідні листи (ТТН) були замінені; протоколами допитів свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які пояснили обставини вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення; висновком експерта №СЕ-19/115-24/84-ЕК, відповідно до якого, висновки викладені в акті службового розслідування за фактом нестачі зерна та інших матеріальних цінностей виявлені під час інвентаризації в вересні жовтні 2023 року у філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» від 24 листопада 2023 року, в розрізі нестачі сільськогосподарської культури кукурудзи документально підтверджується у кількості 1 757 640 кг на загальну суму 12 703 237,52 грн; висновком експерта №СЕ-19/115-24/80-ТВ, яким встановлена вартість 1 кг продукції кукурудзи врожаю 2022 року; висновком експерта №СЕ-19/115-24/3049-ЕК, яким встановлено загальну вартість поставок продукції кукурудзи; висновком експерта №СЕ-19/115-24/4568-ТВ, яким встановлена вартість 1 кг продукції кукурудзи врожаю 2022 року; висновком експерта №СЕ-19/115-24/6207-ЕК, яким встановлено загальну вартість поставок продукції кукурудзи, а саме 1 532 720,00 грн; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, що свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення дій, які охоплюються складом злочину передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191 КК України, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

При цьому, з огляду на заперечення захисника ОСОБА_4 , що висловлені нею слідчому судді під час розгляду клопотання, слід роз`яснити, що слідчим суддею не оцінювалися докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тобто на даному етапі провадження не вирішувалися ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями процесуального законодавства України, що застосовуються з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), окремі положення яких можна екстраполювати на норми національного законодавства, що не містять однозначного регулювання спірних питань, вбачається, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані статтею 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частини першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим частиною четвертою статті 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджена вище та за встановлених обставин така підозра є вочевидь обґрунтованою.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених частиною першою статті 177 КПК України ризиків, слідчий суддя визнає доведеними обставинами те, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, зокрема, того, що підозрюваний, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, передбаченого санкцією частини п`ятої статті 191 КК України, а також систематичний характер вчинення корисливих дій з метою отримання незаконного прибутку, в тому числі, групою осіб з чітким наміром вчинення злочину, що вказує на досить низький рівень його громадянської свідомості та підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчим та прокурором доведено існування іншого ризику, передбаченого частиною першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як наразі проводиться ряд слідчих (розшукових) дій для встановлення та документування протиправних дій, ОСОБА_5 матиме можливість вчинити дії направленні на знищення чи спотворення документів, які можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що на думку слідчого судді підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що ОСОБА_5 народився та проживає на території Первомайського району Миколаївської області, користується авторитетом особи, яка займається реалізацією та перевезенням сільськогосподарських культур, у зв`язку з чим має вплив на місцевих мешканців, в тому числі на місцеві органи влади. Крім того, ОСОБА_5 за часів перебування на посаді філії АТ «ДПЗКУ» «Врадіївський елеватор» ОСОБА_7 , мав безперешкодний вхід на територію філії, що висвітлювалого його в очах співробітників, як поважну та впливову особу, у зв`язку з чим, ОСОБА_5 може здійснити вплив на співробітників філії, з метою їх залякування та надання органу досудового розслідування неправдивої інформації, яка виправдовує ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , або взагалі відмовитися надавати показання, чим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Інші наведені слідчим ризики не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Так, ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України не містить жодного обґрунтування та дублює обґрунтування ризику, означеного пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, а ризик, визначений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, на думку слідчого судді базується на припущеннях слідчого та не доведений належним чином.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень статті 178 КПК України, слідчий суддя, окрім вищевикладеного враховує також і те, що підозрюваний є одружений, проживає разом з дружиною та матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує постійного догляду й отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, підозрюваний має зареєстроване місце проживання, постійне місце роботи, що вказує на досить міцні соціальні зв`язки підозрюваного.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

У справі «Хайредінов проти України» ЄСПЛ вказав, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

У справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання проте, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком. При цьому сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Частиною третьою статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, спосіб його вчинення та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що останній має родину, має зареєстроване місце проживання де мешкає з родиною вже тривалий час, вперше притягається до кримінальної відповідальності, з урахуванням тієї обставини, що на утриманні перебуває непрацездатна мати, яка потребує стороннього догляду, що підтверджено долученими ним доказами, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючим ризикам, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.

Застосовуючи запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя враховує також характер інкримінованого ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 177 КПК України, з огляду на що дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту.

В силу вимог частини першої та другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість доказів щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 , наявність постійного місця проживання, обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, характеризуючи дані підозрюваного, слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, шляхом заборони залишати житло протягом доби, що забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню.

Застосовуючи запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 195, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 18 жовтня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування) запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши з 20.00 години вечора по 06.00 годину ранку залишати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , за виключенням переміщення до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги та виникнення інших обставин, що не залежать від його волі та пов`язані із врятуванням життя.

Покласти на строк до 18 жовтня 2024 року включно на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

не відлучатися із села Кримка Первомайського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, з урахуванням абзацу другого резолютивної частини ухвали;

утриматися від спілкування із підозрюваними, а також свідками у цьому кримінальному провадженні, з приводу обставин кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного про наслідки невиконання покладених обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та внесена застава звернута у дохід держави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню ГУНП в Миколаївській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 27 вересня 2024 року о 08 годині 20 хвилин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_20