Дата документу 24.09.2024
Справа № 334/7428/24
Провадження № 1-в/334/131/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року місто Запоріжжя

Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів та про конфіскацію речових доказів у кримінальному провадженні у дохід держави, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2024 року у провадження суду надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів та про конфіскацію речових доказів у дохід держави у кримінальному провадженні № 0000506, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18 вересня 2024 року до суду надійшла заява прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , сформована в системі «Електронний суд» (вх. №31628), в якій просить залишити без розгляду клопотання про вирішення питання щодо долі речових доказів та про конфіскацію речових доказів у кримінальному провадженні у дохід держави.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до висновку.

Частиною шостою статті 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 26 КПК України).

Під диспозитивністю слід розуміти правове положення, згідно з яким сторонам кримінального провадження надається і забезпечується можливість вільно в межах, встановлених КПК України, обирати способи здійснення своїх матеріальних та процесуальних прав і використовувати на власний розсуд передбачені законом публічні засоби їхнього захисту, а також активно впливати на хід і результати кримінального провадження.

Відповідно до положень частини першої статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, враховуючи подану заяву про залишення без розгляду клопотання про вирішення питання щодо долі речових доказів та про конфіскацію речових доказів у кримінальному провадженні у дохід держави, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність залишення клопотання без розгляду.

Керуючись статтями 9, 22, 26 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 - задовольнити.

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів та про конфіскацію речових доказів у кримінальному провадженні у дохід держави- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1