УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 401/2687/22

провадження № 51-2922 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 вересня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 березня 2024 року вирок суду першої інстанції змінено в частині правової кваліфікації дій та призначеного покарання. Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 КК України, постановлено вважати її засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. В решті вирок залишено без зміни.

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджувалась з вказаними судовими рішеннями та порушувала питання про їх перегляд в касаційному порядку.

Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 06 червня 2024 року касаційну скаргу засудженої залишено без руху у зв`язку

з її невідповідністю вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, в судовому рішенні йшлося про те, що подана засудженою касаційна скарга була суперечливою за своїм змістом, що перешкодило суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

Засуджена також посилалась на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування чи зміни судових рішень, однак доводів на обґрунтування своєї позиції з урахуванням положень статей 412, 413 КПК України не наводила.

Натомість скаржниця надавала свою оцінку доказам та заперечувала правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, засуджена ОСОБА_4 вказувала на незаконність судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, проте не обґрунтовувала наведене з огляду на ст. 414 цього Кодексу.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкодило вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку,

що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається з розписки, яка надійшла на адресу касаційного суду, копію ухвали Верховного Суду від 06 червня 2024 року засуджена ОСОБА_4 отримала 24 червня 2024 року.

Проте засудженою не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк. Нової касаційної скарги від неї до Суду не надходило.

Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути, особі яка її подала.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги

не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженій ОСОБА_4 її касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3