Провадження № 1-в/592/528/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_5 про приведення вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2019 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024,

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про приведення ухваленого щодо нього вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2019 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон №3886-ІХ).

Представник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» у судове засідання не з`явились, що у відповідності до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Забезпечити участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_5 не виявилось за можливе з технічних причин.

Заслухавши думку захисника на підтримку клопотання, заперечення прокурора щодо його задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до правової позиції, викладеної ОП ККС Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн (ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік»).

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2019 у справі №541/343/18 ОСОБА_5 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.28 ч.2 ст.121 КК України, ч.2 ст.185 КК України; та йому призначене покарання за ч.3 ст.28 ч.2 ст.121 КК України у виді 10 (десять) років позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 (один) рік позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначене остаточне покарання 10 (десять) років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2020 вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2019 змінений; перекваліфікувано дії ОСОБА_5 з ч.3 ст.28 ч.2 ст.121 на ч.2 ст.28 ч.2 ст.121 КК України та призначене покарання за вчинення цього злочину у виді 9 років позбавлення волі; постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції у виді 1 року позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Вироком суду від 19.02.2019 ОСОБА_5 засуджений в тому числі за ч.2 ст.185 КК України, за вчинення 12.07.2017 таємного викрадення належного ОСОБА_6 майна на загальну суму 3 700 грн, за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи те, що вартість викраденого майна, за вчинення якого ОСОБА_5 засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2019 перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2017 рік 1 600 грн, вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням злочином.

Відтак, визначені ч.2 ст.74 КК України підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання за ч.2 ст.185 КК України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ № 3886-IX від 18.07.2024, ст.74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від призначеного покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.02.2019 за ч.2 ст.185 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1