ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/5880/24 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/841/24 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 липня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 , поданою в порядку ч.1 ст.303 КПК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

01 липня 2024 року заявник ОСОБА_6 подала до суду скаргу на бездіяльність слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, в якій просила зобов`язати слідчого видати заявнику процесуальні документи за її заявою до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 25.06.2024 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначала, що 25 червня 2024 року вона подавала до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області заяву про видачу їй процесуальних документів по кримінальному провадженню № 00009 від 14.06.2024 року про розшук її родичів та 01 липня 2024 року вона знову звернулась до ХРУП № 1 з цього приводу, але її вимоги не були виконані через відсутність слідчого.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 липня 2024 року на підставі ч.4 ст.304 КПК України відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданою в порядку ч.1 ст.303 КПК України

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження та ухвалу слідчого судді скасувати.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 посилається на те, що копію ухвали слідчого судді отримала лише 16.07.2024 року, у зв`язку з чим нею пропущено строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування самої апеляційної скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 на підтримання вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Вирішуючи клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що воно є зайвим та не підлягає розгляду, оскільки апеляційна скарга була подана у строки, передбачені ч.2,3 ст.395 КПК України.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя виходив з того, що у скарзі заявником порушені перед слідчим суддею питання, які не відносяться до компетенції слідчого судді (судового контролю на стадії досудового розслідування), так як не входять до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст. 303 КПК України.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Як передбачено ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. Випадки для оскарження рішень, дій або бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора чітко передбачені законодавцем і розширеному тлумаченню не підлягають.

З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Аналізуючи доводи скарги, вбачається, що ОСОБА_6 зверталась до слідчого з клопотанням, в якому вона просила видати їй постанову за результатами розгляду її клопотань від 30.04.2024 року та від 19.06.2024 року, а також перевірити свідоцтво про смерть її брата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевірити чи раніше лікувався та чи зараз лікується її брат в психіатричній лікарні, наркологічній лікарні, однак такі вимоги за своїм змістом не охоплюються правами заявника у кримінальному провадженні, передбаченими ст.60 КПК України, а тому за правовим змістом не підлягають розгляду органом досудового розслідування у передбачений законом строк у відповідності до вимог ст.220 КПК України.

Таким чином, зі змісту заяви ОСОБА_8 поданої нею до слідчого судді об`єктивно вбачається, що вона не містить конкретних відомостей про оскарження дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування відповідно до ч.1 ст.303 КПК України та не містить жодних вимог, які відносяться до компетенції слідчого судді та мають бути ним розглянуті.

Між тим, особа, яка вважає її права порушеними, повинна довести ці обставини і звернутись за захистом порушених прав у спосіб, визначений законодавством саме для цих обставин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що процесуальних підстав, передбачених ст.303 КПК України, в скарзі не зазначено, а тому, погоджується з висновками суду першої інстанції, що обумовлює процесуальну необхідність щодо відмови в задоволенні апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі подання нею нової скарги, належить чітко конкретизувати процесуальні підстави, які обумовлюють необхідність, з точки зору заявника, для оскарження дій або бездіяльності слідчого або прокурора, в порядку ст. 303 КПК України, у зв`язку з чим, колегія суддів зазначає зміст частини першої статті 303 КПК України в своєму рішенні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Також, апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_8 , що вимогами КПК України на стадії вирішення можливості призначення скарг до розгляду не покладається на суд обов`язок уточнення вимог скарги, а навпаки такий обов`язок покладено саме на заявників (скаржників) та законодавцем чітко визначено перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_8 і які в повній мірі відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права с принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Отже, колегія суддів вважає, що викладені у скарзі ОСОБА_8 вимоги не входять до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню відповідно до статті 303 КПК України.

У справі «Мельник проти України» Європейський суд наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 02 липня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 , поданою в порядку ч.1 ст.303 КПК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4