Дата документу 02.09.2024Справа № 554/9256/24
Провадження № 1-кс/554/8927/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

02 вересня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001399, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, громадянина України, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2018 р.н., працюючого слюсарем у ПП «ПРОГАЗ», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням, в обґрунтування якого покликається на ті обставини, що слідчими СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У клопотанні зазначає, що 31 серпня 2024 року, близько 16:20 год, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м.Полтаві по вулиці Великотирнівській з боку вулиці Зоряної у напрямку до вулиці Чумацький Шлях.

Доїжджаючи до нерегульованого перехрестя з провулком Космічним у м.Полтаві, ОСОБА_4 перед зміною напрямку свого руху для виконання маневру повороту ліворуч, не переконався в безпеці виконання даного маневру та в тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху у безпосередній близькості від мотоцикла TEKKEN MH250GY-15, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався назустріч, змінив напрямок свого руху ліворуч, не надавши переваги у русі зустрічному транспортному засобу, чим створив небезпеку для руху мотоциклісту, та з яким в подальшому допустив зіткнення, у результаті чого неповнолітній ОСОБА_7 отримав тяжке тілесне ушкодження у виді травматичної ампутації нижньої частини правої нижньої кінцівки.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали слідчий вказує порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР України, а саме:п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

На переконання сторони обвинувачення, порушення вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події. Також ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події, а саме уникнути зіткнення з мотоциклістом, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати вимоги вищевказаних норм ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

01 вересня 2024 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.

Підозра особи обгрунтована доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину та суворість можливого покарання, у разі визнання особи винуватою, може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки деякі свідки проживають в одному місті, де й підозрюваний; знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий просить врахувати тяжкість кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України, яке передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого;стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , згідно з яким у нього відсутні протипоказання для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, останній в офіційному шлюбі не перебуває, що, на думку ініціатора клопотання, свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків підозрюваного.

Вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, неможливо застосувати до ОСОБА_4 , оскільки вони передбачають перебування підозрюваного на волі, тим самим не забезпечать запобігання вищевказаним ризикам, що може негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Також просив визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний з клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не погодився, покликаючись на недоведеність ризиків. Пояснив, що він не має на меті переховуватися від правоохоронних органів та перешкоджати досудовому розслідуванню. Навпаки, він активно сприяє встановленню обставин кримінального правопорушення. Також він здійснив часткову матеріальну компенсацію завданої шкоди потерпілому в розмірі 20000 грн. Підозрюваний зазначає, що має офіційне місце роботи та дохід, працює посаді слюсаря у ПП «ПРОГАЗ», має сталі соціальні зв`язки, перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі співмешканкою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не надані докази їх наявності, на його думку, ризики перераховані формально. Крім того, прокурором не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому є всі підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (ч.1).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: п.3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; п.4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (ч.2).

Установлено, що в провадженні СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУПГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0001399, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

За обставинами цього кримінального провадження 31 серпня 2024 року, близько 16:20 год, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN CC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у м.Полтаві по вулиці Великотирнівській з боку вулиці Зоряної у напрямку до вулиці Чумацький Шлях.Доїжджаючи до нерегульованого перехрестя з провулком Космічниму м.Полтаві, ОСОБА_4 перед зміною напрямку свого руху для виконання маневру повороту ліворуч, не переконався в безпеці виконання даного маневру та в тому, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху у безпосередній близькості від мотоцикла TEKKEN MH250GY-15, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався назустріч, змінив напрямок свого руху ліворуч, не надавши переваги у русі зустрічному транспортному засобу, чим створив небезпеку для руху мотоциклісту, та з яким в подальшому допустив зіткнення, у результаті чого неповнолітній ОСОБА_7 отримав тяжке тілесне ушкодження у виді травматичної ампутації нижньої частини правої нижньої кінцівки.

31 серпня 2024 року о 21:03 год ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор покликається на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України знайшли достатнє підтвердження, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує за вчинення злочину, у разі визнання особи винуватою, може ухилятися від слідства та суду, залишивши постійне місце проживання, у тому числі, виїхати за межі України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, у тому числі, шляхом погроз, вмовлянь з метою зміни ними своїх показань або відмови від дачі показань під час досудового розслідування та судового розгляду; знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ураховуючи, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, збирання доказів на теперішній час триває, і не всі докази здобуті в ході розслідування.

Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який продовжено до теперішнього часу.

На думку слідчого судді, враховуючи характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , ця обставина сама по собі свідчить про наявність ризиків, які зазначені прокурором, серед яких, ризик переховування від суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню.

Та обставина, що ОСОБА_4 має постійне (зареєстроване) місце проживання та роботи не є безперечним фактором, що здатний запобігти ризику переховування підозрюваного від суду.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують слідчого суддю в тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, а повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

При цьому слідчий суддя при обранні запобіжного заходу лише перевіряє наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, до суду надані докази, які, на думку слідчого судді, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31 серпня 2024 року, проведеного на перехресті вул.Великотирнівської та пров.Космічного у м. Полтаві, яким зафіксовані обставини дорожньо-транспортної пригоди та механізм її вчинення; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який показав про обставини, за яких скоєно ДТП; протоколом огляду матеріалів відеозапису від 01 вересня 2024 року, наданого свідком ОСОБА_11 , на якому зафіксовано обставини скоєння ДТП, а також матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Прокурор також довів наявність достатніх підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Відповідно до ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 у їх сукупності, у тому числі: вагомість наявних доказів щодоможливого вчинення підозрюваним інкримінованого йому правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, обімає посаду слюсаря у ПП «ПРОГАЗ» (), позитивно характеризується на місцем роботи та проживання, має міцні соціальні зв`язки, оскільки перебуває у фактичних шлюбних відносинах зі співмешканкою, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2018 років народження, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Однак інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з таких причин: особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може призвести до перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, п овного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків з метою уникнення покарання, а також спробами ухилитися від органів досудового розслідування, суду;особиста порука на адресу слідчого, прокурора не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що окрім вище наведеного негативно характеризує його особистість; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу; домашній арешт неможливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, відтак, за умови обрання домашнього арешту, підозрюваний зможе спілкуватися з іншими учасниками кримінального провадження, зокрема, потерпілим та свідками, щодо яких може вчиняти протиправні дії з метою зміни останніми своїх показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.178 КПК України установлено вагомість наявних доказів про те, що ОСОБА_4 міг своїми діями вчинити тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, за яке Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Разом із тим, стан здоров`я та вік підозрюваного не перешкоджають застосуванню щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, застосуванням відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Отже, враховуючи викладене, є достатні правові підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим відповідне клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, має бути призначений у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не є надмірним і не порушує права підозрюваного.

Також у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Доводи сторони захисту про те, що ризики у цьому кримінальному провадженні є мінімальними слідчий суддя вважає необґрунтованими і передчасними. Встановлені вище обставини щодо реальності та значного ступеня таких ризиків у достатній мірі доведені прокурором і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а отже на теперішній час не спростовані, а тому наведені захисником аргументи на теперішній час не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З цих підстав заявлене захисником клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 370, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2024 року.

Строк тримання під вартою обчислювати з 21 години 03 хвилини 31 серпня 2024 року.

Дата закінчення дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 21 години 03 хвилини 29 жовтня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок) грн, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на: р/р НОМЕР_3 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, отримувач: ТУ ДСАУ в Полтавській області, ЗКПО 26304855.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваногоз-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора та слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1