Дата документу 07.10.2024Справа № 554/4231/24
Провадження № 1-кп/554/1050/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000438 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, особи із невизначеним громадянством, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, на утримані інших осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 02 квітня 1993 року Октябрським районним судом міста Полтави за ст. 88, ч. 4 ст. 44 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 рок, міра конфіскація майна, вирок вступив у законну силу 14.05.1993 року;

2) 06 листопада 1992 року Октябрським районним судом міста Полтави за ст. 81, ч. 3 КК України міра арешт;

3) 18 січня 1996 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ст. 86-1, 44, 140, ч. 2 ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, додаткова міра конфіскація майна, вирок вступив у законну силу 25.01.1996 року;

4) 18 серпня 2000 року Турківським районним судом Львівської області за ст. 81 ч. 3, ст. 17, 140 ч. 2, ст. 89 ч. 1, ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, додаткова міра конфіскація майна, вирок вступив у законну силу 31.08.2000 року;

5) 13 лютого 2000 року Турківським районним судом Львівської області за ст. 81 ч. 3, ст. 17, 140, ч. 2 ст. 89 КК України міра арешт;

6) 18 серпня 2000 року Турківським районним судом Львівської області за ст. 81 ч. 3, ст. 17, 140 ч. 2, ст. 89 ч. 1, ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, додаткова міра конфіскація майна, вирок вступив у законну силу 27.08.2000 року;

7) 15 червня 2011 року Октябрським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч. 2 КК України підписка про невиїзд;

8) 01 серпня 2011 року Октябрським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 ч. 1 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном строком 1 рік, вирок вступив у законну силу 17.08.2011 року;

9) 22 лютого 2012 року Октябрським районним судом міста Полтави за ч. 1 ст. 185, ст. 185 ч.3, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, вирок вступив у законну силу 14.03.2012 року;

10) 25 жовтня 2012 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст.185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 71 ч. 4 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, вирок вступив у законну силу 29.01.2013 року;

11) 17 серпня 2012 року Машівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст.185 ч. 3, ст. 289 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 70 ч. 4, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, вирок вступив у законну силу 03.10.2012 року;

12) 13 лютого 2013 року Київським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, вирок вступив у законну силу 25.03.2013 року;

13) 18 січня 2021 року Полтавським апеляційним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок вступив у законну силу 18.01.2021 року;

14) 21 липня 2020 року Октябрським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, вирок вступив у законну силу 21.08.2020 року;

15) 21 жовтня 2020 року Ленінським районним судом міста Полтави за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі 3 років, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання на підставі ст. 72 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, вирок вступив у законну силу 18.01.2021 року,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На початку лютого 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану, діючи повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник через незачинені задні дверцята до автомобіля марки Рута моделі 22, реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, та викрав з цього автомобіля автомобільну рейку від автомобіля марки Хонда моделі Кларіті 2018 року, вартістю 17714,39 грн, набір гайкових ключів у кількості 12 штук загальною вартістю 349,29 грн та дроти для прикурювання Elegant plus 600A 5M ( НОМЕР_2 ) вартістю 387,74 грн, які належать ОСОБА_6 , після чого, обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 18451,42 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурором висловлено думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тому необхідно обмежитися допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Суд роз`яснив, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Сторони кримінального провадження проти такого рішення суду не заперечували. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений підтвердив фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті. Вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому. Надав суду показання про те, що дійсно на початку лютого 2024 року у місті Полтаві він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, проник всередину автомобіля Рута та викрав звідти набір гайкових ключів і рульову рейку від автомобіля Хонда та дроти для прикурювання. Дроти він продав, інше майно зберігав вдома. Після виявлення його протиправних дій співробітниками поліції він одразу відшкодував завдані потерпілому збитки та повернув майно. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий у судове засідання не з`явився.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого, дослідивши письмові докази, необхідні для вирішенні долі речових доказів, процесуальних витрат, вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом, а його дії органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, особу обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання, думку прокурора, потерпілого, висновок органу пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у справі, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до довідки з експертної установи у розмірі 15145,60 грн.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, яке вилучене під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі вищенаведеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили, але не раніше дати затримання.

Речові докази:

- набір гайкових ключів, рульову рейку, що перебувають на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , залишити власнику, ОСОБА_6 .

- носії інформації з відеоматеріалами слідчих та процесуальних дій, зберігати у матеріалах справи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 15 березня 2024 року на речові докази - набір ключів та рульову рейку, які належать ОСОБА_6 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено, на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 15145, 60 (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять гривень 60 копійок) грн.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Октябрський районний суд міста Полтави.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1