Справа № 755/7357/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

за участю захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0000750 на підставі обвинувального акту за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно тренером з «Кікбоксингу», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , міні-готель «Хотей», не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_12 13.03.2021 року, приблизно о 03 годині 15 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , звернув увагу на припаркований вздовж проїжджої частини дороги автомобіль із іноземною реєстрацією марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , в якому знаходився за кермом водій ОСОБА_8 та на передньому пасажирському сидінні пасажир ОСОБА_13 .

В цей час, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Реалізуючи свій злочинний умисел, що виник раптово та безпричинно, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_12 підійшов до вищезазначеного автомобіля зі сторони пасажирського сидіння автомобіля та, маючи при собі в одній руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет у вигляді палиці, іншою рукою спробував відчинити задні праві дверцята автомобіля, які виявились заблокованими.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 , діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, що виражалося у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил поведінки і норм моралі в суспільстві, з метою самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, реалізуючи свій умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, діючи з особливою зухвалістю, підійшов до передніх правих дверцят вказаного автомобіля та, розмахнувшись палицею завдав нею зверху один удар ОСОБА_13 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, в обличчя останньому в ділянку над правою бровою.

В подальшому, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, продовжив наносити удари палицею, яку тримав у руках, по даху та правим пасажирським дверцятам вищезазначеного автомобіля, чим пошкодив вказаний автомобіль.

Намагаючись чинити супротив ОСОБА_12 , потерпілий ОСОБА_8 запустив двигун автомобіля та розпочав рух в напрямку Дарницької площі у м.Києві, при цьому, під час розвороту автомобіль застряг у снігу, пробуксовуючи колесами.

В цей час, ОСОБА_12 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки і норм моралі в суспільстві, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, наблизився до автомобіля марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , та наніс один удар палицею, яку мав при собі, по склу передніх водійських дверцят, які повністю розбив.

Злякавшись дій ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_13 , усвідомивши наявність реальної загрози власному життю та здоров`ю, вибіг з автомобіля та втік з місця кримінального правопорушення, а потерпілому ОСОБА_8 , в свою чергу, вдалось на вказаному автомобілі виїхати на Дарницьку площу у м.Києві та також залишити місце події.

Після цього, ОСОБА_12 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Крім того, 13.03.2021 року, приблизно о 03 годині 46 хвилин, ОСОБА_12 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , звернув увагу на раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , який разом зі своїми товаришами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на автомобілі марки «Кіа К5», державний номерний знак НОМЕР_2 , під`їхали до цілодобового продовольчого магазину за вказаною адресою, де ОСОБА_7 та ОСОБА_14 знаходилися неподалік вищезазначеного автомобіля, а ОСОБА_15 залишився в салоні автомобіля за кермом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, утримуючи в руках заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет у вигляді дерев`яної палиці, наблизився до потерпілого, та розмахнувшись вказаною палицею, завдав один цілеспрямований удар нею в область ліктьового суглобу лівої руки ОСОБА_7 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заподіяння потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, скориставшись тим, що потерпілий дезорієнтований, внаслідок першого неочікуваного удару палицею, будучи позбавлений можливості за вказаних обставин чинити опір, ОСОБА_12 , утримуючи палицю у правій руці, своєю лівою рукою дістав з-під верхнього одягу предмет, схожий на великий мисливський ніж, та неочікувано для потерпілого завдав один цілеспрямований колото-різаний удар вказаним ножем в задню нижню частину попереку потерпілого.

Поряд з цим, ОСОБА_12 , діючи далі, з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе іншим громадянам, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил поведінки і норм моралі в суспільстві, маючи на меті самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, утримуючи вищезазначену палицю в руках, почав наносити нею удари по кузову автомобіля марки «Кіа», моделі «К5», державний номерний знак НОМЕР_2 , з боку правих передніх водійських дверцят даного автомобіля, де в салоні за кермом знаходився ОСОБА_15 , при цьому, не реагував на зауваження сторонніх осіб щодо необхідності припинення його протиправних дій та пошкодив кузов автомобіля.

В подальшому ОСОБА_12 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Внаслідок отриманого тілесного ушкодження потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» за адресою: м.Київ, вулиця Братиславська, 3.

Згідно з даними довідки з КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» у потерпілого ОСОБА_7 було діагностовано проникаюче колото-різане поранення попереку зліва з пошкодженням нижнього полюсу лівої нирки та два наскрізні поранення тонкої кишки, гемоперитонеум.

Відповідно до даних Висновку експерта №042-401-2021 дані судово-медичного обстеження документації свідчать про те, що при зверненні за наданням медичної допомоги 13.03.2021 року о 04 годині 00 хвилин у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана в поперековій ділянці зліва на рівні 3-го поперекового хребця по лопатковій лінії, розмірами 2,5x1 см. з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються шкіра, підшкірно-жирова клітковина, нижній полюс лівої нирки, м`язи, пристінкова очеревина, тонка кишка на рівні 20 см та 70 см від зв`язки Трейца, крововилив у черевну порожнину (до 100 мл крові) - проникаюче колото-різане черевної порожнин зліва.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться у медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі, часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок травмуючої дії гострого предмету, однократної, має колюче-ріжучі властивості, з силою, достатньою для їх утворення, могли утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто, 13.03.2021.

Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане колото-різане порянення черевної порожнин зліва відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 к, о «Правил».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав, при цьому пояснив, що 12.03.2021 року він зі своєю дівчиною приїхали до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , де зупинились в номері №4. Під час знаходження в даному готелі він спілкувався з директором готелю та зустрічався зі своїм знайомим ОСОБА_16 , також на зміні у готелі була адміністратор ОСОБА_17 , які можуть підвередити, що саме в той день і час він знаходився в готелі, а не в іншому місці. Разом з тим, знаходячись в той період часу в готелі, він виявив відсутність технічного паспорту на автомобіль марки «Кіа», голубого кольору, що був на тимчасових номерних знаках та не поставлений на облік, оскільки не пройшов сертифікацію. Виявивши відсутність технічного паспорту, приблизно о 04 годині 13 березня 2021 року він пішов його шукати. Вийшовши з готелю, він перейшов через дорогу та опинився поблизу складських приміщень, де його було затримано приватними охоронцями, які викликали поліцію та швидку медичну допомогу, оскільки по дорозі він впав та зламав собі ребро. Швидка медична допомога доставила його до лікарні швидкої медичної допомоги, куди з`явились працівники поліції, які повідомили про вбивство якоїсь жінки, а також про те, що за описом він схожий на особу, причетну до вбивства. Надалі, коли його виписали з лікарні, його було затримано то доставлено до райвідділу, де були пред`явлені речі, які йому не належали. Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що з готелю виходив в шапці сірого кольору, у куртці з плащової тканини темного кольору, штанах світлого кольору, а також у кросівках чорного кольору. В даному одязі його було затримано. Крім того, обвинувачений ОСОБА_12 вказав на те, що він не знайомий з потерпілими, яких ніколи не бачив крім того, в день події за вищезазначеною адресою в обвинувальному акті, а саме: АДРЕСА_4 , він не знаходився. Поряд з цим, ОСОБА_12 цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_7 , не визнав.

Провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, виходячи з наступного.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив, що 13.03.2021 року, приблизно о 03 годині 15 хвилин, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 , знаходячись в салоні автомобіля марки «Опель Астра» на іноземних номерах, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , в якому пили каву, при цьому, він, перебуваючи за кермом на водійському сидінні, побачив, що в напрямку його автомобіля йде раніше незнайома особа чоловічої статі, агресивно налаштована, у зв`язку з чим, він, ОСОБА_8 , заблокував дверцята автомобіля, разом з тим, з боку свідка ОСОБА_13 , в цей час, було відкрито скло правих пасажирських дверцят. В цей час, чоловік, яким є обвинувачений ОСОБА_12 , поводячись неадекватно, утримуючи у руці за спиною палицю, довжиною приблизно 1 метр та діаметром більше 7 см, підійшов до його автомобіля. Спочатку останній намагався відчинити двері автомобіля, однак зрозумівши, що двері заблоковані почав бити автомобіль палицею, яку тримав в руках при собі. В цей момент, він, ОСОБА_8 , розпочав рух автомобілем в напрямку Дарницької площі у м.Києві, однак, ОСОБА_18 продовжував наносити удари палицею по його автомобілю та розбив скло водійських дверцят автомобіля. Надалі, йому вдалось залишити місце події та доїхати до патрульних поліції. Поряд з цим, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав на обвинуваченого як на особу, яка в день події вчинила щодо нього протиправні дії та безпричинно побила палицею його автомобіль.

Під час допиту в судовому засіданні, свідок ОСОБА_13 , пояснив, що точну дату події, він не пам`ятає, навесні 2021 року, в нічний час доби, він разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 знаходились за адресою: АДРЕСА_3 , з яким сиділи в автомобілі останнього, де пили каву. В цей час побачили, як в їх напрямку йде особа чоловічої статті, яким в подальшому виявився ОСОБА_12 , при цьому останній тримав у руці за спиною палицю. Підійшовши до їх автомобіля ОСОБА_12 завдав безпричинно удари палицею, яку тримав у руці по корпусу автомобіля та завдав йому, ОСОБА_13 , удар палицею у скроню. Відчуваючи небезпеку, він, ОСОБА_13 , вийшов з автомобіля та побіг в напрямку свого будинку, залишивши місце події, а потерпілий ОСОБА_8 , в свою чергу, поїхав з місця події. Крім того, свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначив, що чітко впізнає обвинуваченого ОСОБА_12 , як особу, яка в день події безпричинно завдала йому удар у скроню та палицею завдала удари по корпусу автомобіля потерпілого ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що він разом зі своїми знайомими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з 12 на 13 березня 2021 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, на автомобілі марки «Кіа К5», державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить йому, за кермом якого того дня знаходився ОСОБА_15 , під`їхали до магазину за адресою: АДРЕСА_4 , щоб придбати алкогольні напої. Під`їхавши до магазину, він, ОСОБА_7 , зі своїм знайомим ОСОБА_14 пішли до магазину, щоб придбати пляшку шампанського, а ОСОБА_15 залишився за кермом вищезазначеного автомобіля. Вийшовши із магазину, ОСОБА_14 направився до автомобіля, а він, ОСОБА_7 , зупинився біля входу до магазину, щоб випалити цигарку, при цьому його автомобіль знаходився на відстані, приблизно за 7 метрів від нього. В цей час, він, ОСОБА_7 , почув незрозумілий крик та, розвернувшись побачив чоловіка, яким в подальшому виявився ОСОБА_12 , що станом на момент допиту знаходиться на лаві підсудних. Останній, зненацька, безпричинно біг у його напрямку, утримуючи в руках палицю. Він, ОСОБА_7 , не встиг, в свою чергу, ухилитись, при цьому ОСОБА_12 , підбігши завдав йому один удар палицею у ліву сторону тулуба. Палиця була схожа на биту. Від удару, він, ОСОБА_7 , похитнувся вперед та відчув різкий біль у боку, приблизно через секунд 20-30 після удару, в нього розпочалась задишка. Удару ножем, він ОСОБА_7 , одразу не відчув, оскільки все відбулось дуже швидко. Після цього, ОСОБА_12 побіг до автомобіля, де почав кричати та бити по автомобілю палицею, яку тримав у руках. Останній наніс по автомобілю, приблизно 7 ударів. Надалі, свідок ОСОБА_15 , побачивши, що відбувається, здійснив рух заднім автомобіля та вид`їхав, при цьому, він, ОСОБА_7 , сів до автомобіля та повідомив своїм знайомим, що має поранення і йому необхідно до лікарні. По дорозі до лікарні, він ОСОБА_7 , втратив свідомість, після чого, в лікарні знаходився два тижні. Разом з тим, потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що обличчя ОСОБА_12 бачив чітко, запам`ятав його за рисами обличчя та вказав на обвинуваченого в судовому засіданні як на особу, яка в день події вчинила щодо нього протиправні дії.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що вночі з 12 на 13 березня 2021 року, він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_14 відпочивали біля будинку, де ОСОБА_7 з ОСОБА_14 вживали спиртні напої. В подальшому, ОСОБА_7 попросив його, ОСОБА_15 , сісти за кермо його автомобіля та проїхати до магазину, що працював цілодобово та знаходився за адресою: АДРЕСА_4 . Приїхавши за вказаною адресою, ОСОБА_7 з ОСОБА_14 пішли до магазину, а він залишився в автомобілі. Через деякий час почув крики, коли підняв голову зрозумів, що по автомобілю наносяться удари. У зв`язку з цим, він одразу розпочав рух заднім ходом. В цей час до автомобіля підбіг ОСОБА_14 , який повідомив, що ОСОБА_7 було завдано удари ножем. Після цього, останнього вони посадили до автомобіля та направились до лікарні, де вже викликали працівників поліції. Поряд з цим, свідок ОСОБА_15 зазначив, що удари по автомобілю наносились палицею товщиною приблизно 7-10 см, круглої форми, схожою на биту, при цьому особа, що наносила удари по автомобілю постійно щось кричала. Удари по автомобілю наносились з боку водійського сидіння та по криші автомобіля у кількості, приблизно 4 удари. Крім того, свідок ОСОБА_15 категорично ствердив, що на лаві підсудних в судовому засіданні знаходиться саме та особа, яка в день події завдала декілька ударів палицею по корпусу автомобіля потерпілого ОСОБА_7 .

Із показань, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 вбачається, що в день події, приблизно о 3-4 годині ночі, він разом з потерпілим ОСОБА_7 відпочивали, при цьому зателефонували знайомому ОСОБА_15 , щоб він повозив їх на автомобілі по місту. У вказаний час ОСОБА_15 повіз їх разом з ОСОБА_7 до цілодобового магазину, який знаходився за адресою: АДРЕСА_4 . Приїхавши за вказаною адресою, ОСОБА_15 залишився в автомобілі, а він, ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_7 пішли до магазину, де придбали пляшку шампанського. Коли вийшли з магазину ОСОБА_7 залишився біля магазину випалити цигарку, а він, ОСОБА_14 , направився до автомобіля, щоб покласти пляшку шампанського. В той час, як він відчинив дверцята автомобіля, побачив, що повз нього проходила особа, яка в залі суду знаходиться на лаві підсудних, яким є обвинувачений ОСОБА_12 . Останній був одягнутий в темну куртку та темного кольору шапку. Через декілька секунд, ОСОБА_12 , тримаючи в правій руці биту завдав удари ОСОБА_7 битою, після чого, завдав удар останньому ножем, який тримав у лівій руці. Надалі, він, ОСОБА_14 , став підходити до ОСОБА_12 , який, в свою чергу, почав йти на нього, у зв`язку з чим, йому, ОСОБА_14 , прийшлось відійти в бік. Після цього, ОСОБА_12 почав бити битою по їхньому автомобілю з боку водія, де на той час знаходився ОСОБА_15 . У зв`язку з цим, останній заднім ходом почав від`їжджати від місця зупинки та поїхав у напрямку ОСОБА_7 , який відбіг від місця події до магазину «АТБ». Надалі, ОСОБА_7 повідомив їм, що погано себе почуває, після чого, ОСОБА_15 відвіз ОСОБА_7 до лікарні, а він, ОСОБА_14 , залишився на місці події та викликав працівників поліції. Вся подія тривала приблизно 3-4 хвилини. Разом з тим, свідок ОСОБА_14 зазначив, що він запам`ятав обличчя обвинуваченого ОСОБА_12 , який проходив в день події повз нього та на наступний день під час впізнання впізнав саме його, як особу, яка вчинила злочинні дії щодо потерпілого ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_12 , який знаходиться на лаві підсудних.

Свідок ОСОБА_19 , будучи допитаним в судовому засіданні пояснив, що на момент події, яка відбулась 13.03.2021 року, він працював охоронцем в транспортній компанії. В день події він перебував на чергуванні разом із ОСОБА_20 , приблизно о 05 годині 00 хвилин, на території приміщення на даху вони побачили невідомого їм чоловіка, яким в подальшому виявився ОСОБА_12 , останній був одягнутий у кофту з капюшоном, темні штани та кросівки. Оскільки на даху був сніг, вони попросили свого колегу, щоб той підняв піддон на електрокарі, для того щоб чоловік міг злізти з даху. Надалі, вони намагались з`ясувати у ОСОБА_12 , що той робив на даху, однак, він на їх запитання не відповідав. Останній стрибнув на піддон з висоти, приблизно 2,5 метри, після чого, швидкою ходою направився до виходу з охоронюваної території. Оскільки територія була закрита, вони з напарником попросили ОСОБА_12 зачекати, однак, ОСОБА_12 , перебуваючи у збудженому неадекватному стані, повідомив, що має кудись бігти, де на нього чекають, після чого, вони з ОСОБА_21 його затримали та старший зміни викликав працівників поліції. Працівникам поліції було повідомлено, що на території підприємства знаходиться невідома особа. По приїзду працівників поліції, ОСОБА_12 стало погано, останній впав на землю, а тому було викликано швидку медичну допомогу, працівники якої госпіталізували ОСОБА_12 , що відбувалось надалі йому, ОСОБА_19 , не відомо.

Вищенаведені показання потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про вчинення ОСОБА_12 щодо них протиправних дій є чіткими, послідовними, детальними узгоджуються з показаннями свідків відповідно ОСОБА_13 (по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_8 ), ОСОБА_15 , ОСОБА_14 (по епізоду щодо потерпілого ОСОБА_7 ) та об`єктивно підтверджуються наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 13.03.2021 року про те, що в ході огляду, за участю понятих, на проїзній частині дороги за адресою: АДРЕСА_5 знаходиться автомобіль марки «Opel Astra», номер кузова НОМЕР_4 , номерний знак НОМЕР_1 , який має дрібні пошкодження лако-фарбового покриття по перетину кузова, механічні пошкодження передніх водійських дверцят у вигляді розбитого скла (т.2 а.с.168-172);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , який серед пред`явлених фотокарток для впізнання вказав на фотокартку №1 із зображенням ОСОБА_12 , при цьому вказав на останнього як на особу, яка 13.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 вчинила щодо нього хуліганські дії (т.2 а.с.175-177);

- даними рапорту начальника сектору ВКП Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_22 від 13.03.2021 року, відповідно до якого переглядом відео з камер спостереження системи «Безпечне місто» встановлено, що 13.03.32021 року, приблизно о 03 годині 15 хвилин, за адресою: АДРЕСА_3 до автомобіля марки «Опель» підходить особа чоловічої статі та з хуліганських спонукань безпідставно наносить по кузову і вікнам автомобіля удари дерев`яною битою та ногами, в подальшому, вказану особу встановлено як ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.178-179);

- даними диску з камер спостереження системи «Безпечне місто», дані якого відображені у вищезазначеному рапорті від 13.03.2021 року (т.2 а.с.180);

- даними протоколу перегляду відеозапису від 13.03.2021 року з долученою до протоколу фототаблицею, відповідно до якого на проїзній частині дороги по вулиці Празькій у м.Києві стоїть припаркований автомобіль темного кольору з увімкненими фарами, в салоні якого на передніх сидіннях знаходяться 2 особи, при цьому, до вищезазначеного автомобіля наближається особа чоловічої статті, одягнута в одяг темного кольору та лівим ліктем притискає до свого тулуба предмет, схожий на палицю, вказану особу під час досудового розслідування встановлено - як ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надалі, відповідно до відеозапису, який є предметом огляду, останній наближається до задніх правих дверцят автомобіля, які намагається безрезультатно відчинити, після чого одразу підходить до передніх правих водійських дверцят та утримуючи в лівій руці предмет, схожий на палицю (биту), наносить ним удар по склу вікна дверцят, в подальшому, автомобіль розпочав рух вперед, а ОСОБА_12 своєю лівою ногою завдав один удар, після чого, автомобіль залишив місце події (т.2 а.с.182-184);

- даними протоколу огляду місця події від 13.03.2021 року з долученою фототаблицею про те, що в ході огляду місця події біля гардеробу в приміщенні КНП «Київська міська лікарня швидкої допомоги» за адресою: м.Київ, вулиця Братиславська, 3, було виявлено та вилучено футболку чорного кольору з порізом та плямами бурого кольору; куртку темного кольору; светр синього кольору з різнокольоровими візерунками та плямами бурого кольору, що належали потерпілому ОСОБА_7 (т.2 а.с.186-188);

- даними протоколу огляду місця події з долученою фототаблицею від 13.03.2021 року, за участю понятих, про те, що під час проведення огляду автомобіля марки «Кіа К5», державний номерний знак НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_6 , на автомобілі було виявлено механічні пошкодження у вигляді вм`ятини на лівій передній стійці автомобіля з з пошкодженням лако-фарбового покриття, розміром приблизно 3х3 см, крім того, трохи нижче на лівій передній дверцяті було виявлено подряпину приблизно 2-3 см завдовжки (т.2 а.с.193-196);

- даними протоколу огляду від 13.03.2021 року з долученою фототаблицею про те, що за адресою: АДРЕСА_6 у лікарняній палаті №918 на 9 поверсі лікарні КМК ЛШМД, було виявлено та вилучено куртку темно синього кольору, шапку сірого кольору, кросівки чорного кольору з сірою підошвою, марки «Ессо», штани чорного кольору та носки білого кольору, що належали обвинуваченому ОСОБА_12 (т.2 а.с.197-200);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2021 року за участю свідка ОСОБА_14 , який серед пред`явлених фотокарток для впізнання вказав на фотокартку №4 із зображенням ОСОБА_12 , при цьому вказав на останнього як на особу, яка 13.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 завдала потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження битою та предметом схожим на ніж (т.2 а.с.201-203);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2021 року за участю свідка ОСОБА_15 , який серед пред`явлених фотокарток для впізнання вказав на фотокартку №2 із зображенням ОСОБА_12 , при цьому вказав на останнього як на особу, яка 13.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 вчинила хуліганські дії, завдавши удари палицею по автомобілю потерпілого ОСОБА_7 (т.2 а.с.204-206);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2021 року за участю свідка ОСОБА_23 , який серед пред`явлених фотокарток для впізнання вказав на фотокартку №2 із зображенням ОСОБА_12 , при цьому вказав на останнього як на особу, яка 13.03.2021 року, приблизно о 04 годині бігала по вулиці із битою та ножем, поводячись неадекватно (т.2 а.с.207-209);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2021 року за участю свідка ОСОБА_13 , який серед пред`явлених фотокарток для впізнання вказав на фотокартку №3 із зображенням ОСОБА_12 , при цьому вказав на останнього як на особу, яка 13.03.2021 року за адресою: : АДРЕСА_3 вчинила хуліганські дії, завдавши удари палицею йому та по автомобілю потерпілого ОСОБА_8 (т.2 а.с.210-212);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , який серед пред`явлених фотокарток для впізнання вказав на фотокартку №2 із зображенням ОСОБА_12 , при цьому вказав на останнього як на особу, яка 13.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_4 завдала йому тілесні ушкодження битою та предметом схожим на ніж, крім того нанесла удари битою по його автомобілю (т.2 а.с.214-216);

- даними довідки з МКЛШМД від 13.03.2021 року, відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_7 було діагностовано проникаюче колото-різане поранення попереку зліва з пошкодженням нижнього полюсу лівої нирки та два наскрізні поранення тонкої кишки, гемоперитонеум (т.2 а.с.213);

- іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Згідно з даними висновку експерта №042-401-2021, відповідно до судово-медичного обстеження документації, при зверненні за наданням медичної допомоги 13.03.2021 року о 04 годині 00 хвилин у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: колото-різана рана в поперековій ділянці зліва на рівні 3-го поперекового хребця по лопатковій лінії, розмірами 2,5x1 см. з рановим каналом, що відходить від неї, по ходу якого перетинаються шкіра, підшкірно-жирова клітковина, нижній полюс лівої нирки, м`язи, пристінкова очеревина, тонка кишка на рівні 20 см та 70 см від зв`язки Трейца, крововилив у черевну порожнину (до 100 мл крові) - проникаюче колото-різане черевної порожнин зліва.

Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи в тому числі і часових даних у своїй сукупності дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок травмуючої дії гострого предмету, що однократної має колюче-ріжучі властивості, з силою, достатньою для їх утворення, могли утворитись в термін, вказаний в постанові, тобто, 13.03.2021.

Враховуючи вищезазначене, за ступенем тяжкості вищевказане колото-різане черевної порожнин зліва відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно п. 2.1.3 к, о «Правил».

Аналізуючи вищенаведені показання обвинуваченого ОСОБА_12 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та вищевказані письмові докази, надані стороною обвинувачення, що були досліджені судом під час судового розгляду, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з положеннями ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, що в тому числі закріплено положеннями ч.5 ст.9 КПК України щодо застосування кримінального процесуального законодавства України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як один з принципів законності, визначених серед інших засадами кримінального провадження.

Так, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п.146) Євпропейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of December 1998, Series A no.146, p.33, § 77).

Аналогічне відображення принципів презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини міститься і в положеннях ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України.

Згідно позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 20 березня 2018 року у справі №753/11828/13-к, у змагальному процесі повинні розглядатися не лише докази, які безпосередньо стосуються фактів справи, а й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти останніх.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), ? це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (постанова Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі №671/463/15-к).

У даному кримінальному провадженні порядок, встановлений КПК України дотримано, при цьому, суд при оцінці доказів враховує, що згідно зі ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до вимог ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Наведені судом вище докази, згідно вимог ст.ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими.

Поряд з цим, слід зазначити, що підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено, оскільки під час судового розгляду не було встановлено фактів істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників кримінального провадження, регламентованих положеннями ст.87 КПК України.

При оцінці доказів суд дійшов вказаних висновків, виходячи з наступного.

Так, частиною 1 статті 87 КПК України визначено, що для визнання доказу недопустимим необхідно встановити, що при його отриманні були істотно порушені права і свободи людини, гарантовані Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Разом з тим, частина 2 цієї ж статті встановлює, яке саме порушення суд має визнати істотним, істотність порушення прав і свобод у інших випадках має вирішуватися судом, виходячи з обставин порушення та їх впливу на отримання доказів.

Згідно постанови Верховного Суду від 01 грудня 2020 року у справі №318/292/18 вищенаведені норми процесуального закону не передбачають, що будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання доказу недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості, з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК України істотним та яким саме чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

У постановах від 28 січня 2020 року у справі №359/7742/17 та від 8 жовтня 2019 року у справі №639/8329/14-к Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання про застосування правил статті 87 КПК України до наданих сторонами доказів, Суд повинен виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 8 жовтня 2019 року у справі №639/8329/14-к, суд, визнаючи доказ недопустимим відповідно до частини 2 або 3 статті 87 КПК України, має зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК України, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо недопустимості доказу з точки зору частини 1 статті 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, що воно зумовило визнання такого доказу недопустимим.

В постанові від 06 липня 2021 року у справі №720/49/19 Верховний Суд зазначив, що будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими, а тому, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів, визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

Безумовно, істотним порушенням фундаментальних прав і свобод особи є отримання доказів, внаслідок поганого поводження, порушення права не свідчити проти себе та на правову допомогу захисника, що не може бути прийнятним в системі правосуддя.

Водночас, порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок проведення кримінального розслідування чи вчинення окремих процесуальних дій, які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися, виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті злочину і покаранні злочинця та важливості цих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.

В постанові від 15 лютого 2018 року у справі №357/14462/14-к Верховний Суд вказав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів.

А тому, виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ст.87 КПК України для визнання наданих стороною обвинувачення доказів недопустимими у даному кримінальному провадженні немає, оскільки визнання доказів недопустимими в розрізі положень ст.87 КПК України може мати місце не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вищенаведені зібрані органом досудового розслідування докази, що були досліджені в судовому засіданні, які узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд визнає належними і допустимими та кладе їх в основу вироку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він не вчиняв хуліганські дії щодо потерпілого ОСОБА_8 та щодо потерпілого ОСОБА_7 , а також не наносив останньому тілесні ушкодження дерев`яною палицею і ножем, оскільки знаходився зі своєю дівчиною у Готелі «ІНФОРМАЦІЯ_3», за адресою: АДРЕСА_2 , суд визнає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються в цій частині показаннями потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , які в судовому засіданні надали чіткі, логічні послідовні показання, які відповідають показанням вищезазначених потерпілих, при цьому свідки чітко і впевнено вказали в судовому засіданні на ОСОБА_12 , як на особу, яка вчинила хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_8 , зокрема свідок ОСОБА_13 , а також щодо вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень дерев`яною палицею і ножем потерпілому ОСОБА_7 , зокрема свідки ОСОБА_15 і ОСОБА_14 , показання яких об`єктивно підтверджуються сукупністю вищезазначених зібраних в ході досудового розслідування доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

У суду немає підстав не довіряти показанням потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин для обмови останніми обвинуваченого ОСОБА_12 .

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, суд сприймає як спосіб захисту, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

Крім того, доводи обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілих та свідків є недопустимими доказами, так як особи, фотокартки яких пред`являлись для впізнання, мали відмінності у зовнішності за віком, національними особливостями, суд визнає також необгрунтованими, виходячи з даних зазначених в протоколах вказаних слідчих дій та вважає, що за зовнішністю та певними особливостями осіб, фотокартки яких пред`являлись для впізнання, відсутні суттєві розбіжності у їх зовнішності, які б могли вплинути на суб`єктивне сприйняття та оцінку потерпілими і свідками фотозображень на фотокартках, а також викликати будь-які сумніви у потерпілих та свідків щодо впізнання ОСОБА_12 , якого як потерпілі так і свідки впізнали впевнено як особу, яка вчинила протиправні дії 13.03.2021 року.

А тому, відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин у кримінальному провадженні, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведеність винуватість обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_12 за ч.4 ст.296 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень та за ч.1 ст.121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відношення обвинуваченого до вчиненого та наслідків, що настали від кримінальних правопорушень, до яких останній ставиться зверхньо.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, який вчинив тяжкі злочини, наслідки, що настали від дій обвинуваченого, зокрема заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке, виходячи з сукупності зазначених судом обставин, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку наведеним, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст.75, 76 КК України.

Покарання у виді позбавлення волі перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених кримінальних правопорушень і особою винного, оскільки справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному маштабі поведінки та у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_12 процесуальні витрати у розмірі 1892 гривні 00 копійок на користь держави за проведення по справі судово-медичної експертизи.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_24 про стягнення з ОСОБА_12 на його користь моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями у розмірі 400000 гривень, суд виходить з наступного.

Згідно заявлених позовних вимог потерпілий просить стягнути завдану йому обвинуваченим моральну шкоду у розмірі 400000 гривень, у зв`язку з пережитими стражданнями після вказаних подій, з урахуванням стресу від отриманих травм та проходженням лікування і вимушеною непрацездатністю.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, внаслідок, чого потерпілому ОСОБА_7 було завдано тяжкі тілесні ушкодження, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, з урахуванням характеру позовних вимог, характеру дій обвинуваченого, який спричинив шкоду, моральних страждань потерпілому ОСОБА_7 , позов в цій частині підлягає задоволенню частково на суму 100000 гривень.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання за ці кримінальні правопорушення:

-за ч.4 ст.296 КК України призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.121 КК України призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_12 обчислювати у даному кримінальному провадженні, з моменту фактичного затримання останнього, тобто з 13.03.2021 року.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_12 , у вигляді тримання під вартою у Державній Установі Київському слідчому ізоляторі Міністерства Юстиції України залишити без зміни до набрання вироком законної сили та вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Речові докази по справі:

-CD-R диск, білого кольору, з написом «h» із відеозаписом з камер системи «Безпечне місто» - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів;

- футболку чорного кольору з порізом та слідами бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту, скріпленого паперовою біркою з відтиском печатки «Для Дніпровського УП», з підписами понятих, светер синього кольору з різнокольоровим візерунком, наскрізним отвором та плямами бурого кольору, який поміщений до експертного спецпакету №ЕХРОЗ80062, з підписами понятих, куртку чорного кольору «MOUSESYSTEM», яку поміщено до експертного спецпакету № НОМЕР_5 , з підписами понятих, що належать потерпілому ОСОБА_7 - знищити;

- куртку темно синього кольору, марки «totto», шапку сірого кольору, кросівки чорного кольору з сірою підошвою марки «ессо», штани марки «Мудіелас», носки білого кольору, які поміщені до експертного спецпакету №ЕХРО456876, з підписами понятих, гаманець коричневого кольору, купюру номіналом 2 долари США №В07119010А, візитівку білого кольору, купюру номіналом 5 гривень №ЮВ9876669, картку для виплат «VISA» № НОМЕР_6 , візитівку «TSEWIS», картку «спортлайф», картку «Бром+», технічний паспорт НОМЕР_7 реєстрації « НОМЕР_8 », сертифікат відповідності, паперову візитівку, форми «Д2» (декларація) на 2-х арк., поміщені до експертного спецпакету № НОМЕР_9 , де поняті поставили свої підписи; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № НОМЕР_10 , яке поміщено до експертного спецпакету №ЕХРО 12413 5, з підписами понятих; мобільний телефон «Nokia», з двома сім-картами, imei 1: НОМЕР_11 , імеі2: НОМЕР_12 , мобільний телефон «Nokia» з однією сім картою imei: НОМЕР_13 , які поміщені до експертного спецпакету № НОМЕР_14 , з підписами понятих; дві зв`язки ключів, які поміщені до експертного спецпакету №ЕХРО 124136, з підписами понятих, що належить обвинуваченому ОСОБА_12 - повернути останньому.

Стягнути з ОСОБА_12 процесуальні витрати у розмірі 1892 гривні 00 копійок на користь держави за проведення по справі судово-медичної експертизи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_24 про стягнення з ОСОБА_12 на його користь моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями у розмірі 400000 гривень - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_7 100000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: