Справа № 309/3479/24
Провадження № 1-кс/309/711/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000417 від 16.07.2024 р., погодженого з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

В порядку досудового розслідування кримінального провадження №0000417 від 16.07.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України до суду надійшло клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15 липня 2024 року о 16:38 годин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Віто» з д.н.з. НОМЕР_1 рухався по автомобільній дорозі сполученням смт. Буштино Тячівського району - смт. Вишково Хустського району в напрямку смт. Вишково Хустського району, ігноруючи законну вимогу працівника Державної прикордонної служби України, яка згідно статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відноситься до правоохоронних органів, не зупинив свій транспортний засіб для перевірки документів та поверхневої перевірки автомобіля. Зокрема на законну вимогу інспектора прикордонної служби ІІ категорії, водія відділення моніторингу обстановки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_7 , який згідно відповідного графіку чергувань, перебуваючи у однострої працівника Державної прикордонної служби, ніс службу у добовому наряді на території контрольованого посту №27 (ПП КРП), прикордонний знак №207 «ТИЛ» Прикордонного загону військової частини № НОМЕР_2 , розташованого біля мосту через річку Тиса в смт. Вишково свій транспортний засіб не зупинив та поїхав у напрямку смт. Вишково Хустського району.

Близько 17:30 години 15.07.2024 після примусової зупинки транспортного засобу марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який повертався із АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , з метою здійснення перевірки та ідентифікації осіб на території контрольованого посту та транспортного засобу, намагався витребувати від водія водійські документи. На численні прохання та вимоги працівників державної прикордонної служби України, ОСОБА_6 відмовився назвати свої анкетні дані з метою унеможливлення ідентифікації його особи, замкнувся у салоні автомобіля марки «Мерседес Віто» та відмовився виходити із салону автомобіля, що супроводжувалось висловлюваннями свого невдоволення щодо розміщення на даній ділянці проїжджої частини дороги контрольного пункту, при цьому тримав у руці розкладний ніж.

Не зупиняючись на цьому ОСОБА_6 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, діючи з мотивів неповаги до працівників правоохоронних органів та нехтування громадським порядком, достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівники Державної прикордонної служби України, які перебувають у однострої прикордонника та несуть службу у добовому наряді, з метою уникнення адміністративного затримання, чинив активний опір інспектору прикордонної служби ІІ категорії, водію відділення моніторингу обстановки ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_7 та інспектору прикордонної служби ІІІ категорії, водію відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону Державної прикордонної служби України - ОСОБА_8 .

Крім цього ОСОБА_6 , усвідомлюючи свої протиправні дії та розуміючи, що його буде затримано у порядку ст. 185 КУпАП, до нього може буди застосовано заходи фізичного впливу та спеціальні засоби, категорично відмовився виконувати законні вимоги працівників Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які полягали у перевірці документів ОСОБА_6 , поверхневій перевірці керованого ним транспортного засобу марки та адміністративного затримання за ст. 185 КУпАП.

В момент здійснення безпосереднього затримання його працівниками Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 , з метою уникнення адміністративного затримання та спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням його службових обов`язків, тримаючи у правій руці розкладний ніж, наніс один удар вказаним ножом у ділянку лівого променево-зап`ястного суглобу ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної не проникаючої рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу, які згідно п. 2 3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

25.07.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

27.08.2024 прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, керуючись ст. 290 КПК України доручив слідчому СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області відкрити матеріали, сторонам кримінального провадження та ознайомлення з ними в порядку ст. 290 КПК України.

До Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області 27.08.2024 з`явився підозрюваний ОСОБА_6 , якому надали доступ до матеріалів та доказів досудового розслідування. Здійснивши копіювання матеріалів кримінального провадження та отримавши їх електронну версію, ОСОБА_6 повідомив, що йому необхідно додатковий час для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, після чого він надасть органу досудового розслідування речові докази або їх частини, документи чи копії з них, які має намір використати у суді, як доказ.

До Хустської окружної прокуратури 10.09.2024 надійшов рапорт слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_6 надано доступ до матеріалів кримінального провадження, який за допомогою технічних засобів отримав матеріали кримінального провадження та зазначив, що йому необхідно додатково ознайомитись із матеріалами кримінального провадження у зв`язку із їх великим обсягом.

03.09.2024, ОСОБА_6 , який користується карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 під час телефонної розмови повідомив, що явиться до слідчого відділення Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області 09.09.2024 для надання органу досудового розслідування речових доказів та документів, які має намір використати у суді, як доказ у даному кримінальному провадженні.

09.09.2024, ОСОБА_6 , припинив виходити на зв`язок, за місцем проживання в АДРЕСА_1 відсутній та згідно інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон « ІНФОРМАЦІЯ_5 », значиться як такий, що 09.09.2024 о 15:06 годин на автомобілі марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 виїхав за межі території України через «КПП «Вилок» та станом на 10.09.2024 на територію України не повернувся.

Окрім цього, з рапорту о/у СКП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області вбачається, що ОСОБА_6 , проживає один, із членами сім`ї (дружиною розлучений, та два сини) не спілкується та перебуває у неприязних відносинах, що унеможливлює належне вручення йому повістки про виклик.

З того ж рапорту вбачається, що 09.09.2024, о 15:06 годин на автомобілі марки «Мерседес Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , згідно інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «АРКАН», значиться як такий, що виїхала за межі території України через «КПП «Вилок» та станом на теперішній час на територію України не повернувся, у салоні автомобіля перебував сам.

13.09.2024 досудове розслідування кримінального провадження зупинено у порядку п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до п`яти років позбавлення волі, за місцем фактичного проживання та реєстрації відсутній, точне місце знаходження його невідоме, 09.09.2024 перетнув Державний кордон України через КПП «Вилок» та станом на сьогодні не повернувся, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру покарання переховується і надалі буде переховуватись від огану досудового розслідування та в подальшому суду , а тому слідчий просить надати дозвіл на затримання з метою приводу в судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Порядок, встановлений КПК (процесуальний порядок, форма, процедура), - це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій (див. постанову Верховного суду України від 16 березня 2017 року у справі № 671/463/15-к).

У даному випадку, на думку слідчого судді, враховуючи наведені обставини та норми кримінального процесуального законодавства, які регламентують порядок вирішення питання порушеного заявниками, у т.ч. ч. 4 ст. 189, п. 3, 4 ч. 1 ст. 190 КПК, слід зауважити наступне.

Перелік обставин, які б свідчили «за» або «проти» обрання запобіжного заходу, може бути лише приблизним і не є вичерпним. З огляду на це, у кожному випадку розгляду клопотання слідчий суддя вирішуючи питання про надання дозволу на затримання з метою застосування/обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини з числа передбачених ст. 178 вказаного Кодексу.

В цій ситуації відносно підозрюваного, на підставі відомостей наданих стороною обвинувачення, установлено такі дані, як-то: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець смт. Буштино , громадянин України, з вищою освітою, мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Згідно повідомлення про підозру від 25 липня 2024 року (вручено особі 25 липня 2024 року) він близько 17:30 години 15.07.2024 р. в момент здійснення безпосереднього затримання його працівниками Державної прикордонної служби України з метою уникнення адміністративного затримання та спричинення водію відділення інженерного облаштування державного кордону відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 27-ого прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням його службових обов`язків, тримаючи у правій руці розкладний ніж, наніс один удар вказаним ножом у ділянку лівого променево-зап`ястного суглобу ОСОБА_8 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної не проникаючої рани в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу, які згідно п. 2 3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України), а відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, п. 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від ІНФОРМАЦІЯ_6 ) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», § 32). Під поняттям «обґрунтованої підозри» у скоєнні кримінального правопорушення розуміється «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин» («Ilgar Mammadov v. Azerbaijan», заява № НОМЕР_4 , від ІНФОРМАЦІЯ_8 , § 88, ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

Згідно повідомлення про підозру особу повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 345 КК України за обставин описаних вище.

Відповідно проаналізувавши долучені до клопотання матеріали за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, слідчий суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, у якому йому повідомлено про таку підозру, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити такі правопорушення.

У зв`язку з чим, вважати підозру явно неприйнятною неможливо, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення вказаних діянь є вірогідною. В той час, як сама обґрунтована підозра, згадана в статті 5 § 1(c) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, в якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам, у той час як підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні та з його урахуванням погоджується з доводами про наявність ризиків вказаних у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу.

Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Відповідаючи на питання того, чи дійсним є факт переховування (визначений п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК як одна з передумов надання дозволу на затримання) слідчий суддя враховує те, що Верховний суд України у справі № 5-1кс15 в постанові від 19 березня 2015 року указав, що при з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, яка вчинила злочин, а саме це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. Разом з тим на особу, яка вчинила злочин, законодавством не покладається обов`язок самовикриття, а тому, якщо вона до моменту виникнення вказаного обов`язку, в порядку реалізації конституційного права на свободу пересування, змінила місце свого проживання (навіть і з метою уникнення кримінальної відповідальності), про юридично значуще ухилення від слідства говорити не можна.

За таких умов та виходячи з того, що підозрюваний знав про це провадження та свій статус у ньому, не виконує обов`язки, визначені ст. 42 КПК, щодо інформування про змінену адресу, або ж місце перебування, покинув територію України , що стверджено відповідними доказами, які містяться в матеріалах клопотання, у зв`язку з чим оголошений в розшук, в ключі чого, в цій ситуації, ідеться про юридично значуще ухилення, адже особа в установленому порядку визнана підозрюваною, була зобов`язана з`являтись за викликом, перебувати в межах досяжності.

Зазначена особа усвідомлювала, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак вона ухиляються від виконання такого обов`язку.

Отже, вказані у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, оскільки встановлено наявність обставин передбачених п. 1-2 ч. 1 ст. 194 КПК, а також є достатні підстави вважати, що він переховується.

Питання визначене п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК на предмет потреби аналізуватиметься під час розгляду клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу по суті за наслідками затримання особи та її доставлення до суду.

Відповідно, ураховуючи вказане у провадженні є дійсними обставини визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Також, встановлено, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

Отже, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання про надання дозволу на затримання в поєднанні з аргументами наведеними у клопотанні про застосування/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у порядку ст. 94 КПК, вважає, що клопотання про надання дозволу на затримання підлягає задоволенню, що також слугує і підставою для не розгляду по суті клопотання про застосування/обрання запобіжного заходу, оскільки останнє, у цьому випадку, є фактично додатком до клопотання про надавання дозволу на затримання, адже подане у порядку п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, а не ст. 183 даного Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Дозволити затримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Буштино Тячівського району та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.190 КПК України вказати, що клопотання подано слідчим Хустького РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , тел. 4-20-60, погоджено з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 адреса : АДРЕСА_4 тел.: 5-19-86

Виконання ухвали доручити Хустському РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводі втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, зазначеного в ухвалі.

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1