Справа № 212/9928/19
У Х В А Л А

12 листопада 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі, подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 стосовно засудженого ОСОБА_5 , щодо вирішення питання про звільнення від покарання, пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України

в с т а н о в и в:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищезазначене подання, яке обґрунтовано тим, що з 07.09.2020 на обліку Покровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровської області перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком суду за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, - ч.2 ст.185 КК України, із заподіянням потерпілому матеріальної шкоди у розмірі 362,20 грн, що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, настає кримінальна відповідальність, а тому орган пробації ставить питання про звільнення засудженого від покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Представник Покровського районного відділу філії «Центр пробації» у Дніпропетровській області, засуджений в судове засідання не з`явилися, надали суду, кожен окремо, письмові заяви про розгляд без їх участі подання, яке підтримали у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подання органу пробації, вважав, що наявні правові підстави для звільнення засудженого від покарання за ч.2 ст.15, - ч.2 ст. 185 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Згідно із ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Таким чином, дослідивши матеріали подання, суд вважає його таким, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2020 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання: у вигляді ДВОХ (2) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік. Вартість викраденого майна складає 550 гривень 00 копійок та дата скоєння крадіжки 10 лютого 2020 року.

Судом встановлено, що відповідно до вироку Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі від 29 липня 2020 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.03.2020 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, із встановленням йому іспитового строку терміном 2 роки. Вартість викраденого майна складає 362 гривень 20 копійок та дата скоєння крадіжки 05 листопада 2019 року.

Суд зазначає, що 09.08.2024року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом-Закон 3886-IX),відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції,та передбачає,що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 року втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2024 році становить - 302,8 грн.), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн.), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Суд зазначає, що за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року, вартість викраденого майна складає 550 гривень 00 копійок та дата скоєння крадіжки 10 лютого 2020 року та за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі від 29 липня 2020 року, вартість викраденого майна складає 362 гривень 20 копійок та дата скоєння крадіжки 05 листопада 2019 року, таким чином, що на момент вчинення засудженим такого кримінального правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2019 та 2020 році, розмір якого становить 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку, що дорівнює.

Таким чином ОСОБА_5 засуджений за діяння, караність якого законом була усунена, тому він підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання, внаслідок чого потрібно задовольнити подання органу пробації.

На підставі викладеного, керуючись Законом України № 3886-ІХ, ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 стосовно засудженого ОСОБА_5 , щодо вирішення питання про звільнення від покарання, пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Звільнити засудженого ОСОБА_5 , від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 202 0 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1