УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 04.07.2024

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 04.07.2024.

Ініціатори скарги зазначають, що 04.07.2024 звернулись до ГУНП у м. Києві із заявою про кримінальне правопорушення, яка зареєстрована в журналі єдиного обліку за №11947, в той же час, підтвердження, що відомості за вказаним повідомленням внесені до ЄРДР - відсутні.

У зв`язку з чим ініціатори скарги просять зобов`язати посадових осіб ГУНП у м. Києві внести відомості в ЄРДР за заявою зареєстрованою в ЄО №1194 від 04.07.2024.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначила, що 04.07.2024 ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , звернулись до ГУНП у м. Києві з колекривною заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак наразі відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесено не було, просила скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених та просив задовольнити.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у судове засідання не 'яивлись будучи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, заяв клопотань щодо відкладення суду направлено не було. Враховуючи, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявників.

Уповноважений представник ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність такої особи не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідча суддя дослідивши скаргу та долучені матеріали, заслухавши думку учасників, вважає, що відсутні підстави для її задоволення.

Так, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає, в тому числі, у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту скарги та встановлено у судовому засіданні, 04.07.2024 до ГУНП у м. Києві подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого чт. 127 КК України, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ГУНП в м. Києві за №1194.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Проте, зміст ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий й прокурор, хоча й не проводять до моменту внесення в ЄРДР перевірку обставин, викладених в заяві, однак аналізують її зміст на предмет наявності достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про його вчинення. Якщо у заяві чи повідомленні відсутні вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, вони не можуть вважатися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то кримінальне провадження не може бути розпочато. Наведене узгоджуються з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, наведеній у постановах від 30.09.2021 справа №556/450/18, від 16.05.19 справа №761/20985/18, що має враховуватись судом відповідно до ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину і підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України. Такими даними є відомості на підтвердження реальності конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

У заяві від 04.07.2024 не зазначено обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, яке підлягає перевірці. Зокрема, заявник не зазначив:

- період вчинення ймовірного кримінального правопорушення;

- місце та дату вчинення можливого кримінального правопорушення;

- шкоду, яку завдано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Так, на переконання слідчої судді, заява 04.07.2024, не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як уже зазначив слідчий суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Так, посилання ініціаторів скарги за відсутності викладення у заяві більш детальних обставин ймовірного кримінального правопорушення, наразі свідчить про незгоду з діяльністю ряду осіб, однак на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень в тому числі за ст. 127 КК України.

Крім того, заява 04.07.2024 яку подано до ГУНП у м. Києві та, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ГУНП в м. Києві за №1194, не містить таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочини, які містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст.11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

В той же час, відповідно ст. ст. 1,2 КК України визначаються завдання Кримінального кодексу України - правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Також і підстави кримінальної відповідальності, якими є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 127 КК України передбачається відповідальність за катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію чи зізнання, або з метою покарати її чи іншу особу за дії, вчинені нею або іншою особою чи у вчиненні яких вона або інша особа підозрюється, або з метою залякування її або інших осіб.

Зі змісту заяви від 04.07.2024 яку подано до ГУНП у м. Києві та, яка зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ГУНП в м. Києві за №1194, вбачається, що заявники фактично висловлюють незгоду із рішенням та діями, працівників правоохоронних органів.

Слідча суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідча суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України).

Відповідно до усталеної судової практики, котра віддзеркалює принцип, пов`язаний із належним відправленням правосуддя, судові рішення повинні повно відображати мотиви, на яких вони ґрунтуються («Морейра Ферейра проти Португалії (№ 2)» (Moreira Ferreira v. Portugal (no. 2)) [ВП], § 84; «Папон проти Франції» (Papon v. France) (ухв.)).

Таким чином, оскільки відсутні дані, які б достовірно свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України, матеріали скарги свідчать про відсутність підстав вважати, що уповноваженими особами ГУНП у м. Києві вчинено бездіяльність, у зв`язку з чим слідча суддя дійшла висновку про необґрунтованість доводів скарги, в задоволенні якої необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 214, 303, 304, 307, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 04.07.2024.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_8