ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/1891/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/2220/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про звільнення умовно-достроково від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Суд мотивував своє рішення тим, що питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування додаткового покарання підлягало одночасно з розглядом питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання, і вже вирішено ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2021 року, згідно якої йому було залишене додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом. Більш того, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи відсутня інформація про поведінку та ставлення до відбуття покарання засудженого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити клопотання про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомив учасників судового провадження про розгляд клопотання, чим позбавив законного права брати участь в судовому розгляді справи, подавати докази, заявляти клопотання та брати участь у судових дебатах, чим допустив істотне порушення норм процесуального права. Суд першої інстанції необгрунтовано зазначив в своєму рішенні про те, що матеріали справи не містять інформацію про поведінку та ставлення засудженого до відбуття покарання, оскільки в матеріалах провадження є відповідні докази, надані як державною установою «Центр пробації в Полтавській області», наказ командира військової частини та інші. Більш того, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, ОСОБА_7 втратив 80% професійної працездатності, у зв`язку з чим у квітні 2024 року його звільнено зі служби та встановлено другу групу інвалідності. ОСОБА_7 в повному обсязі було сплачено заборгованість в сумі 207 000 гривень на користь ОСОБА_9 , яка є потерпілою особою від вчиненого ним кримінального правопорушення. Крім того, вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Звертає увагу на те, що згідно ст.55 КК України, перебіг відбування засудженим ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, був розпочатий 14 листопада 2022 року, а отже питання умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання не могло бути вирішено одночасно з питанням умовно-дострокового звільнення від основного покарання, як на те зазначає суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та просили її задовольнити, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, що потягло за собою постановлення рішення, яке суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Стаття 539 КПК України встановлює порядок розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку, зокрема, частина 5 зазначеної статті передбачає, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 19 серпня 2024 року до Красноградського районного суду Харківської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 19 серпня 2024 року розгляд вищезазначеного клопотання був призначений на 29 серпня 2024 року (арк.51).

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які підтверджують належне повідомлення учасників судового провадження, зокрема, прокурора, засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що однією із основних засад кримінального провадження, закріпленою ст. 21 КПК України, є доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, частиною третьої якої передбачено, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, зокрема, не повідомлення засудженого та його захисника про дату та час судового засідання, суд першої інстанції не мав права розглядати клопотання адвоката ОСОБА_8 без участі вказаних осіб, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про скасування ухвали Красноградського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року відносно ОСОБА_7 з прийняттям судом апеляційної інстанції нової ухвали.

Розглядаючи доводи клопотання захисника ОСОБА_8 про можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, колегія суддів дійшла висновку про їх обґрунтованість з наступних підстав.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Згідно п.1 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, а також за необережний тяжкий злочин.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти я комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26 квітня 2002 року, особу може бути умовно-достроково звільнено (повністю або частково) від відбування і додаткового покарання при умові, що таким додатковим покаранням, від якого можна звільнити достроково (тобто до закінчення строку), є лише позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Позбавлення права займатися певною діяльністю є видом кримінального покарання, в тому числі, керування транспортним засобом.

З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних вбачається наступне.

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 від 21 січня 2020 року визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Призначене судом покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 відбував в Державній установі «Машівська виправна колонія №9».

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 31 жовтня 2022 року подання Державної установи «Машівська виправна колонія №9» та спостережної комісії Полтавської РДА про умовно-дострокове звільнення засудженого задоволено, засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року на невідбутий строк 01 рік 05 місяців 04 дні позбавлення волі із залишення додаткової міри покарання. Ухвала набрала законної сили 08 листопада 2022 року.

Початок строку 08 листопада 2022 року, кінець строку 07 листопада 2025 року.

Згідно довідки начальника Полтавського РС №5 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області від 08 травня 2024 року, ОСОБА_7 був поставлений 10 листопада 2022 року на облік Полтавського РС №5 філії Державної установи «Центр пробації». Цього ж дня ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання. За період відбування покарання до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, нових злочинів не вчиняв.

Станом на 08 травня 2024 року відбув 1 рік 6 місяців, що становить строку покарання. (арк.21).

Відповідно до повідомлення СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 вилучено та направлено 14 листопада 2022 року до ТСЦ 5341 Полтавської області для зберігання (арк.24).

Відповідно до повідомлення т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08 грудня 2022 року ОСОБА_7 02 грудня 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» призваний у Збройні Сили України під час мобілізації та направлений до військової частини НОМЕР_2 (арк.26).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 громадянин ОСОБА_7 з 02 лютого 2023 року зарахований до списків особового складу частини (арк.30).

Згідно відповіді директора Комунального некомерційного підприємства «Машівська лікарня» Машівської селищної ради Полтавської області від 22 листопада 2022 року №1276, громадянин ОСОБА_7 за медичною допомогою до лікаря-психіатра, лікаря-нарколога, лікаря-фтізіатра не звертався (арк.33).

З відповіді Красноградського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 31 травня 2024 року №34499 вбачається, що по виконавчому провадженню №64435384 з виконавчого листа №641/1891/19 від 30 грудня 2020 року Комінтернівськогорайонного суду м.Харкова про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в сумі 200 000 гривень та витрат за правову допомогу в сумі 7000 гривень, а всього 207 000 гривень боржником сплачено борг за виконавчим документом в сумі 207 000 гривень, виконавчий збір в сумі 20700 гривень та витрати виконавчого провадження в сумі 214, 56 гривень. У зв`язку з чим, 29 січня 2024 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (арк.45, 46).

За повідомленням Полтавського районного сектору №5 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області особова справа №04/2022 відносно ОСОБА_7 03 липня 2024 року направлена до Красноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та 10 липня 2024 року прийнята до виконання (арк.47, 48).

Більш того, з довідки до акту медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ №319660 від 12 червня 2024 року вбачається, що ОСОБА_7 встановлена друга група інвалідності у зв`язку з пораненням, травма, ТАК, які пов`язані із захистом Батьківщини (арк.41).

З посвідчення серії НОМЕР_4 від 28 червня 2024 року, виданого Управлінням соціального захисту населення Красноградської райдержадміністрації вбачається, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни (арк.42).

Таким чином, аналізуючи в сукупності дані про поведінку ОСОБА_7 , який за час відбування покарання нового кримінального правопорушення не вчинив, до адміністративної відповідальності не притягувався, порушень порядку та умов відбування покарання не допускав, перебував на службі в Збройних Силах України, боронив нашу країну від ворога, є учасником бойових дій, отримав поранення та інвалідність, що пов`язані із захистом Батьківщини, та повністю відшкодував збитки потерпілій стороні, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_7 надав достатньо доказів того, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 81 КК України при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність , що виявилось в незастосуванні судом закону , який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

За таких обставин, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 407 КПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції про звільнення засудженого ОСОБА_10 умовно-достроково від відбування невідбутої частини додаткового покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 537, 539 КПК України, ст.81 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити.

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_8 про звільнення засудженого умовно-достроково від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом задовольнити.

Ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити нову увалу.

На підставі п.1 ч.3 ст.81 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від відбування невідбутої частини додаткового покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 року у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді :