Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/483/2024 Справа № 641/1187/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0001498 від 23.11.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, учасника бойових дій, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2023 року, в вечірній час доби, точний час не встановлений, ОСОБА_3 , перебуваючи разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, в ході словесного конфлікту між ним та ОСОБА_5 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень останній, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , перебуваючи на кухні будинку за вищевказаною адресою, взяв зі столу дерев?яну скалку та, тримаючи її в правій руці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці, та, стоячи до неї обличчям до обличчя, на відстані витягнутої руки, наніс їй один удар скалкою в область ліктьового суглобу правої руки ОСОБА_5 , яка, намагаючись захиститися від ударів, підвела обидві руки, прикриваючи обличчя, в цей момент, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс останній декілька ударів скалкою в область правої руки, спричинивши закриту тупу травму правого передпліччя у вигляді уламкового перелому ліктьового відростку правої ліктьової кістки зі зміщенням, перелому шилоподібного відростку правої променевої кістки, розриву променево-ліктьового синдесмозу з наявністю підвивиху, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили за собою тривалий розлад здоров?я понад 3-х тижнів (21 дня) та гематоми правої руки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, також, наніс один удар в область тім?яної ділянки, спричинивши гематоми правої тім' яної ділянки, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, два удари в область обличчя, спричинивши гематоми обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів та один удар по правій нозі, спричинивши гематому на правій нозі, яка за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, тим самим, ОСОБА_3 умисно спричинив ОСОБА_5 , середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнав повністю, пояснив, що, 30.10.2023 року, в вечірній час доби, більш точного часу не пам`ятає, перебував разом зі своєю знайомою ОСОБА_5 за адресою свого мешкання: АДРЕСА_2 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв, в ході словесного конфлікту між ним та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , перебуваючи на кухні будинку за вищевказаною адресою, взяв зі столу дерев?яну скалку та, тримаючи її в правій руці, підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці, та, стоячи до неї обличчям до обличчя, на відстані витягнутої руки, наніс їй один удар скалкою в область ліктьового суглобу правої руки ОСОБА_5 , яка, намагаючись захиститися від ударів, підвела обидві руки, прикриваючи обличчя. В цей момент, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_5 декілька ударів скалкою в область правої руки, наніс один удар в область тім?яної ділянки, два удари в область обличчя та один удар по правій нозі, спричинивши гематому на правій нозі. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальних актах, розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, цивільний позов не заявляла.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує те, що ОСОБА_3 пенсіонер, учасник бойових дій, в силу ст. 89 КК України не судимий, на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, а також враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, відсутність з боку потерпілої жодних претензій, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь, згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим та небезпека для суспільства оцінюються як середні, також, на думку органу пробації, можливе виправлення особи без ізоляції від суспільства та у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, за доцільне покладення на ОСОБА_3 додаткового обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 76 КК України: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою («Подолання агресивної поведінки»).

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень. Крім того, суд дійшов висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання, застосувавши до нього положення ч.1 статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.02.2024 року, а саме - на дерев`яну палицю (довжиною 39 см, діаметром 12,5 см).

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов - відсутній.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого -не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (двох) років, не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1, п. 2,4 ч.3 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконати заходи, передбачені пробаційною програмою («Подолання агресивної поведінки»).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.02.2024 року, а саме - на дерев`яну палицю (довжиною 39 см, діаметром 12,5 см).

Речові докази: дерев`яна палиця (довжиною 39 см, діаметром 12,5 см)., яка зберігається відповідно квитанції № 02587 знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1