Справа № 152/625/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 1 лютого 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ід. №, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, військовослужбовця, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. Солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, в порушення статей 3, 21, 24, 68 Конституції України, статей 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, статей 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, 2 січня 2024 року, близько 16-00 год, перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 , вступив в словесну суперечку на ґрунті ревнощів з дружиною ОСОБА_5 , в ході якої у нього виник умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 наніс долонею правої руки один удар по лівій стороні обличчя ОСОБА_5 .. В подальшому, продовжуючи конфлікт, вийшовши із житлового будинку на подвір`я домоволодіння, ОСОБА_3 наніс ще один удар кулаком правої руки в праву ділянку обличчя ОСОБА_5 .. В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалого (понад 3 тижні) розладу здоров`я у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці правого кута та підборіддя зліва. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №7 від 14 лютого 2024 року ОСОБА_5 отримала двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці правого кута та підборіддя зліва, які належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, так як спричиняють тривалий розлад здоров`я, терміном понад три тижні.

ІІ. Позиція прокурора.

2. Прокурор в судовому засіданні просив врахувати, що обвинувачений свою вину у вчиненому визнав, розкаявся, непогашеної судимості не має. У зв`язку з цим, на думку прокурора, обвинуваченому слід призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком.

ІІІ. Позиція обвинуваченого.

3. Обвинувачений ОСОБА_3 вину кримінальному правопорушенні визнав повністю, не заперечував, що вчинив кримінальне правопорушення при обставинах, що викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся, запевнив, що виправиться та просив не позбавляти його волі.

ІV. Позиція потерпілої.

4. Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. 30 квітня 2024 року на електрону адресу суду надіслала заяву, у якій просила підготовче судове засідання та судовий розгляд проводити у її відсутність, не заперечувала щодо розгляду справи в порядку передбаченому статтею 349 КПК України, у вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_3 покладається на розсуд суду (а.с.20).

V. Оцінка Суду.

5. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

VІ. Призначення покарання.

7. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК України, Суд визнає щире каяття.

7.1. При цьому, Суд враховує, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося у відвертій негативній оцінці своєї протиправної поведінки, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

8. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі статтею 67 КК України, не встановлено.

9. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

9.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК відноситься до нетяжкого злочину;

9.2. враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема форму вини у виді прямого умислу; активний характер дій обвинуваченого нанесення удару потерпілій долонею руки та кулаком; наслідки у вигляді заподіяного потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками;

9.3. особу винного: його вік 41 рік; матеріальний стан офіційно не працює, військовослужбовець; сімейний стан одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має; стан здоров`я на обліку в лікаря психіатра не перебуває, за наркологічною допомогою до лікаря нарколога не звертався; раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але вважається таким, що не має судимості; незадовільно характеризується за місцем проходження служби;

9.4. наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставини, які обтяжують таке;

9.5. досудову доповідь, надану Жмеринським районним сектором №2 філії Держаної установи «Центр пробації» у Вінницькій області, відповідно до якої виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

9.6. те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

10. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

11. Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину та не має непогашеної судимості, до нього можливо застосувати статтю 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим правопорушенням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

12. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 76 КК.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

13. Цивільний позов по справі не заявлявся.

14. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

15. Процесуальні витрати по справі відсутні.

16. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, Суд не вбачає.

З цих підстав,

керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення.

3. Відповідно до частини першої статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного робочого дня надіслати потерпілій, яка не була присутня в судовому засіданні.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА