Провадження № 1-кп/161/1421/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 вересня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002015 від 15 червня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковбань, Горохівського району, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , зазначене кримінальне правопорушення, вчинив за наступних обставин.

14 червня 2024 року о 16 годині 44 хвилин, поліцейський СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області старший сержант поліції ОСОБА_5 та поліцейський СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_6 , будучи в однострої поліцейського із знаками розрізнення, маючи у постійному користуванні табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили до складу добового наряду відділення поліції № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області як наряд, позивний «Ланка 12», відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником Луцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області.

Під час несення служби у смт Сенкевичівка, Луцького району, Волинської області, виконуючи свої службові обов`язки та будучи службовими особами, вказані працівники поліції, близько 16 години 44 хвилин 14 червня 2024 року, рухаючись на службовому автомобілі марки «Toyota» моделі «Prius» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », із символікою Національної поліції України, по вулиці Шевченка у смт Сенкевичівка, Луцького району, Волинської області, за порушення правил дорожнього руху зупинили транспортний засіб, а саме легковий автомобіль, марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водій даного транспортного засобу здійснював рух транспортним засобом маневруючи по проїзній частині та, повертаючи ліворуч, не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п. 9.2 «б» Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Окрім цього, в ході спілкування з водієм щодо порушення ним вимог п. 9.2 «б» Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, в нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з ротової порожнини. У зв`язку з цим поліцейським, згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_4 було запропоновано пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду.

У подальшому, 14 червня 2024 року о 17 годині 27 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на задньому сидінні службового автомобіля марки «Toyota» моделі «Prius» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , під час розмови з поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 щодо порядку складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання неправомірної вигоди працівнику поліції, висловив пропозицію про надання поліцейському ОСОБА_5 неправомірної вигоди, а саме переказу грошових коштів на банківську картку поліцейського у сумі 5000 гривень, за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої працівникам поліції влади - не притягнення до адміністративної відповідальності.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , діючи з єдиним протиправним умислом, спрямованим на схиляння працівників правоохоронного органу до прийняття неправомірної вигоди за не складання відносно нього матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно не притягнення до адміністративної відповідальності, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання неправомірної вигоди службовій особі, знаходячись на задньому сидінні службового автомобіля марки «Toyota» моделі «Prius» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , 14 червня 2024 року в період часу з 17 години 28 хвилин до 18 години 22 хвилини, висловив пропозицію про надання поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірної вигоди, а саме переказу грошових коштів на банківську картку поліцейських у сумі 6000, а згодом 8000 та 10 000 гривень, за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейському влади.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що дійсно, за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Факт алкогольного сп`яніння не заперечував. У вчиненому розкаявся, просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненому, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у пропозиції службовій особі надати та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує інформацію про стан його здоров`я, вину визнав повністю, щиро розкаявся, має постійне місце реєстрації та проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності,, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: два диски - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: