У Х В А Л А

Справа №344/8255/20

01 серпня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю : секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , за ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Червоне Монастириського району Івано-Франківської області, зареєстрованої в АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , за ч. 4 ст. 190 КК України,

та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Калуш Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_2 , за ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України,

в с т а н о в и в :

Богородчанським районним судом розглядається вказане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_12 , подав письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності в частині обвинувачення його підзахисної за ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_11 , як колишній фінансовий менеджер кредитної спілки «Християнська злагода», обвинувачується у службовому підробленні, тобто у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей (ч. 1 ст. 366 КК України).

Оскільки в обвинувальному акті вказано, що інкриміновані діяння вчинені нею в період з травня 2007 року по січень 2009 року, тобто з часу вчинення (за версією сторони обвинувачення) минуло більше п`ятнадцяти років, то є підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_11 свою вину в учиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнала, однак просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Зазначила, що розуміє суть обвинувачення та правові наслідки закриття провадження з таких підстав.

Захисник ОСОБА_12 наголосив на наявності підстав для звільнення його підзахисної від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заявлене клопотання підтримали.

Прокурор та представник потерпілої ОСОБА_13 , адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні вказали на наявності підстав для звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 366 КК України.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подане клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Вирішуючи клопотання про застосування строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, слід встановити насамперед момент вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона обвинувачується, та строк давності, релевантний ступеню його тяжкості.

Зі змісту обвинувального акта встановлено, що ОСОБА_11 обвинувачується у службовому підробленні, тобто у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_11 інкриміновано вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень протягом травня 2007 року - січня 2009 року.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 4 КК України часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Отже, як кримінально-правова відповідальність, так і підстави звільнення від неї мають визначатися на час вчинення інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, тобто з травня 2007 року по 27 січня 2009 року.

За класифікацією злочинів, визначеною ст. 12 КК України в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III, чинною на той час, інкриміновані обвинуваченій кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366 КК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1508-VI від 11 червня 2009 року, відносилися до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо минуло : 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Судом також проаналізовано наявність підстав для застосування норм кримінального закону, які регулювали кримінальну протиправність, караність та звільнення особи від кримінальної відповідальності у подальшому та станом на зараз, втім, підстави для ретроактивної дії цих норм відсутні.

Отже відсутні підстави вважати, що кримінальний закон, який діяв у подальшому, будь-яким чином поліпшував становище обвинуваченої.

Оскільки зміни до кримінального закону, зокрема, статей 12, 49, 366 КК України не поліпшують становище особи в цьому випадку, то відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України вони не мають зворотної дії в часі.

Частиною 3 статті 49 КК України в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III, передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Відповідно до обвинувального акту в цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні значної кількості епізодів злочинної діяльності, останній з яких датований 31 січня 2010 року та обвинувачення за яким сформульоване як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою за попередньою змовою групою осіб (з відома, узгодження та за попередньої домовленості з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ), вчинене повторно, що завдало шкоди потерпілому ОСОБА_14 у особливо великих розмірах (т.1 а.с.156-157). Саме з цієї дати - 31 січня 2010 року, слід відраховувати строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що станом на момент постановлення цієї ухвали минуло більше 14 років й сплив строк давності за кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366 КК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1508-VI від 11 червня 2009 року, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_11 .

Вирішуючи питання про застосування строків давності щодо ОСОБА_11 , слід зазначити, що суду не надано відомостей про факт ухилення обвинуваченої від досудового слідства, суду чи факт вчинення нею іншого кримінального правопорушення, а навпаки листом управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Івано-Франківській області від 23 липня 2024 року № 1363/108/27/а-2024 підтверджується відсутність відомостей про притягнення її до кримінальної відповідальності окрім вказаного кримінального провадження.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366 КК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1508-VI від 11 червня 2009 року, не належать до переліку, визначеного ч. 5 ст. 49 КК України, а отже законодавча заборона звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на обвинувачену не поширюється.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Викладені вище обставини у своїй сукупності свідчать про те, що станом на момент постановлення цієї ухвали наявні підстави для звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1508-VI від 11 червня 2009 року, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо неї в цій частині.

На підставі наведеного, ст.4, 5, 49 КК України, керуючись ст.284, 286, 370, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1508-VI від 11 червня 2009 року, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000207 в частині обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст.366 КК України, зі змінами, внесеними згідно із Законом № 1508-VI від 11 червня 2009 року, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - закрити.

Ухвала в повному обсязі складена 05 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення тільки в частині закриття кримінального провадження.

Головуючий ОСОБА_1