Справа № 645/4832/24
Провадження № 1-в/645/122/24
У Х В А Л А

іменем України

16 жовтня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання за вироком суду: АДРЕСА_2 , засудженого 21.11.2022 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21.11.2022 року визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_3 з випробуванням покладеного на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

-Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання за вироком суду: АДРЕСА_2 , засудженого 21.11.2022 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік

У поданні зазначено, що згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 року, судом не встановлено факту умисного ухилення засудженого від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування ОСОБА_3 , а тому відмовлено у задоволенні подання уповноваженого органу з низань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року громадянина ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. При призначенні покарання було застосовано ч. 1 ст. 71 КК України та частково приєднана невідбута частина покарання, призначена вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 та вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року вирок змінено та виключено із вироку рішення суду про призначення на підставі ст. 71 КК України покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 року. В цій ухвалі суд роз`яснює, що питання зарахування вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 року може бути вирішено в порядку, передбаченому п.11 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України. Проте, судом не прийнято до уваги, що уповноважений орган з питань пробації на підставі вищезазначених норм кримінально-процесуального законодавства України ще 17.05.2023 року направляв до Фрунзенського районного суду м. Харкова відносно засудженого подання про застосування покарання за наявності кількох вироків. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.07.2023 року в задоволенні подання відмовлено та роз`яснено, що судом не вбачається перешкод для самостійного виконання двох вироків відносно засудженого. Отже, при винесенні вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року судом за сукупністю кримінальних правопорушень не враховано вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року суд вирішив питання про застосування покарання за наявності кількох вироків шляхом їх самостійного виконання. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року визначено, що питання врахування покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.11.2022 року може бути вирішено в порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, що фактично вже розглядалось Фрунзенським районним судом м. Харкова та про що винесено ухвалу 11.07.2023 року. У засудженого іспитовий строк закінчився 21.11.2023 року. Таким чином, відносно гр. ОСОБА_3 , засудженого Октябрським районним судом м. Полтави від 21.11.2022 року не було розглянуто та не винесено рішення суду, яким би його було визнано винним в ухиленні від відбування покарання. Засуджений судом не направлявся для відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 78 Кримінального кодексу України, а також вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року при призначенні йому покарання не застосовувались норми ст. 71 та ст. 72 Кримінального кодексу України. Після закінчення іспитового строку в уповноваженого органу з питань пробації не мас жодних підстав для здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженим, оскільки цс суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує права засудженого.

Прокурор, представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове не з`явилися, надали суду заяви про підтримання подання, з проханням розглянути подання у їх відсутність.

Засуджений у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.( ч.2 ст.165 КВК).

Як вбачається із матеріалів справи, іспитовий строк відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчився 21 листопада 2023 року

Відносно гр. ОСОБА_3 , засудженого Окз ябрським районним судом м. Полтави від 21.11.2022 року не було розглянуто та не винесено рішення суду, яким би його було визнано винним в ухиленні від відбування покарання. Засуджений судом не направлявся для відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 78 Кримінального кодексу України, а також вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2024 року, який змінений ухвалою Харківського апеляційного суду від 11.07.2024 року при призначенні йому покарання не застосовувались норми ст. 71 та ст. 72 Кримінального кодексу України.

Після закінчення іспитового строку в уповноваженого органу з питань пробації не мас жодних підстав для здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженим, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує права засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Статтею 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання за вироком суду: АДРЕСА_2 , засудженого 21.11.2022 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік звільнити від призначеного за даним вироком покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: