Справа № 172/1897/24
Провадження № 1-кс/172/202/24
У Х В А Л А

31.10.2024 року слідчий суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000271 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В

Старший слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням. В обґрунтування клопотання вказує, що 24.10.2024 приблизно о 20:20 годин водій ОСОБА_3 , 1986 рок ународження (військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ) керуючи автомобілем «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі Т-04-01 сполученням Дніпро-Мелітополь на 79 км + 120 м в межах Синельниківського району Дніпропетровської області, зі сторони сел. Васильківка в бік м. Синельникове, проявляючи неуважність під час руху, здійснюючи маневр обгону військової колони, яка рухалася в попутному напрямку, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля з передньою лівою частиною зустрічного автомобіля «BMW 318I» номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по своїй смузі, під керуванням ОСОБА_4 , 1976 року народження, який рухався зі сторони м. Синельникове в бік сел. Васильківка. В результаті ДТП автомобіль «Volkswagen Touran» номерний знак НОМЕР_2 виїхав за межі проїзної частини праворуч по ходу свого руху та переконувався на дах, а водій ОСОБА_3 помер на місці.

25.10.2024 року розпочате досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000271 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.10.2024 оглянуто автомобіль «BMW 318I» номерний знак НОМЕР_3 , після чого ТЗ було вилучено до території ВП №1 Синельниківського РУП та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказаний автомобіль не можна передати на зберігання власнику ОСОБА_5 так як необхідно провести ряд судових експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до такого.

Інформацію про вчинення вказаного злочину, за попередньою кваліфікацією за ч. 2

ст. 286 КК України зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2024 року за № 00000271.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих слідчим матеріалів встановлено, що майно вказане у клопотанні слідчого, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, а тому має бути арештоване для збереження як речовий доказ.

Згідно зі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170-173, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

1. Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні

№ 0000271 від 25.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

2. Накласти арешт із забороною на право відчуження, користування та розпорядження на таке майно: автомобіль «BMW 318I» номерний знак НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_5 , що був оглянутий та вилучений до території ВП № 1 Синельниківського РУП за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1