Провадження № 1-кп/127/826/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2024 за № 0001302, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелений Дол Петропавлівського району Алтайського краю рф, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, працюючої, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , внутрішньо переміщеної особи, відповідно до ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи обізнаною у тому, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, 25.07.2024, близько 18.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, через відчинені вхідні двері проникла до житлової кімнати АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаній житловій кімнаті, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, почала здійснювати пошук цінних речей та предметів у ній. Виявивши в шафі гаманець з грошовими коштами, який належить потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 вирішила ними заволодіти. Взявши грошові кошти в сумі дві тисячі доларів США та одну тисячу п`ятсот гривень із собою, ОСОБА_3 вийшла із кімнати № 27-Г, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень та 2 000 (дві тисячі) доларів США, що згідно розпорядженню виданого Національним банком України від 25.07.2024, з приводу офіційного курсу гривні щодо одного долару США становить 41,2174 гривні, в загальному матеріальний збиток становить 83 934,80 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять чотири гривні 80 копійок) гривень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні злочину визнала та показала, що дійсно вчинила даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд її суворо не карати, про вчинене жалкує та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить призначити мінімальну міру покарання.

У судове засідання потерпіла ОСОБА_5 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просила судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без потерпілої, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих її даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинувачену, яка визнала себе винною та добровільно повідомила суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченої, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння нею обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштована, є внутрішньо переміщеноою особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить вибачення за вчинене.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує позицію потерпілої, яка при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчиненене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченої, яка відповідно до ст. 89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченої без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченої від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024, на грошові кошти в сумі дві тисячі доларів США та одну тисячу п`ятсот гривень, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2024, на грошові кошти в сумі дві тисячі доларів США та одну тисячу п`ятсот гривень - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні два змиви ДНК, ручку із запаховим слідом - знищити; грошові кошти в сумі дві тисячі доларів США та одну тисячу п`ятсот гривень, які, відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 26.07.2024 та розписки потерпілої від 30.08.2024, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя