УХВАЛА

про вирішення питання про скасування арешту майна

04 вересня 2024 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 06.08.2024 року в частині заборони власнику автомобіля чи будь якій іншій особі, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь які інші дії, крім відчуженя з транспортним засобом марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 06 серпня 2024 року, слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 було постановлено ухвалу в справі №569/13968/24 у кримінальному провадженні №00000874 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, якою задоволено клопотання заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Ухвалою, серед іншого, накладено арешт на транспортний засіб марки «Audi A6»,

державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30 липня 2024 року, під час невідкладного обшуку, у нього було вилучено зазначений автомобіль та поставлено на зберігання до відповідного майданчику з тимчасового зберігання транспортних засобів.

На даний час, огляд автомобіля проведений, а отже і його зберігання на відповідному

майданчику не є необхідним.

ОСОБА_3 у клопотанні вказав, що перебування зазначеного автомобіля на території спеціального майданчику для зберігання транспортних засобів без періодичного обслуговування, може призвести до виходу з ладу ряду його складових частин і, як наслідок, неможливість його використання без дороговартісного ремонту.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив скасувати арешт з підстав вказаних у клопотанні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив відмовити у скасуванні арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що проводиться досудове розслідування в рамках кримінального № 00000874 від 27.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

30 липня 2024 року, під час невідкладного обшуку, у ОСОБА_3 було вилучено транспортний засіб марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 та поставлено на зберігання до відповідного майданчику з тимчасового зберігання транспортних засобів.

06 серпня 2024 року, слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 було постановлено ухвалу в справі №569/13968/24 у кримінальному провадженні №00000874 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, якою задоволено клопотання заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Ухвалою, серед іншого, накладено арешт на транспортний засіб марки «Audi A6»,

державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Слідчий суддя при вирішення питання про арешт майна, дійшов правильного висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на майно, яке є предметом кримінального правопорушення та доказом у кримінальному провадженні, а не застосування арешту, могло призвести до його знищення, приховування, відчуження або настання інших наслідків, які перешкодили б кримінальному провадженню.

Доказів, що арешт майна накладено необґрунтовано та/чи, що в застосовуванні арешту відпала потреба, як це встановлено ст. 174 КПК України, у клопотанні не наведено, та під час його розгляду не здобуто, тому підстав для скасування арешту майна слідчий суддя не вбачає, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу.

З огляду наданих доказів слідує, що на вказаному телефоні збереглась важлива інформація яка має важливе значення для кримінального провадження, і яка може бути в подальшому використана для розслідування даного провадження.

Оскільки вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, містить у собі інформацію яка може бути використана як доказ факту та обставин вчинення злочину, а також що спосіб арешту визначений до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, а рішення на даний час не прийнято, і питання про долю речових доказів вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, що передбачено п.9 ст.100 КПК України, підстав вважати, що у застосуванні арешту відпала потреба не має, а отже клопотання до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 100, 174 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 06.08.2024 року на транспортний засіб марки «Audi A6»,державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА