Справа № 932/9864/24
Провадження № 1-кс/932/3700/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вовчанськ, Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , військове звання солдат, посада стрілець - санітар, не одруженого, маючого на утриманні дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване наступним.

Так, у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003904 від 19.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період перебуваючи на посаді стрільця-санітара 2 мотопіхотного відділення і мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів і начальників та без поважних причин, 21 жовтня 2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин самовільно залишив місця служби, а саме: розташування підрозділу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася у АДРЕСА_2 , та ухилявся від несення обов`язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 21 жовтня 2024 року, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

21 жовтня 2024 року солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру, просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваним не залучався.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебуває кримінальне провадження № 0003904 від 19.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді стрільця-санітара військової частини НОМЕР_1 , 21 жовтня 2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин самовільно залишив місце служби - військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалася у АДРЕСА_2 , та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 21 жовтня 2024 року, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

21 жовтня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 , підозри за ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , копіями наказів, службовою та медичною характеристиками, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ризики, на які посилається прокурор - доведені, окрім ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, які саме дії може вчинити підозрюваний і яким саме чином він зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При обранні запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується негативно, тяжкість вчиненого злочину та вагомість зібраних доказів, відсутність соціальних зв`язків, низьку морально-психологічну підготовку підозрюваного, його відношення до служби, стан здоров`я, та вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором доведено, що інші запобіжні заходи є недостатніми та не зможуть запобігти ризикам і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Разом з цим, автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "Piruzyan v. Armenia" п. п. 104-105).

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Буров проти України" п. 51).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави у провадженні визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням тяжкості злочину, майнового стану ОСОБА_4 , обставин кримінального провадження, вважаю можливим визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, 00 коп.

Підсумовуючи викладене, клопотання слідчого належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Підозрюваного взяти під варту в залі суду.

Визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, 00 коп.

У випадку внесення застави підозрюваного звільнити з під варти та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом (вимогою) до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з населеного пункту в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 18.12.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7