Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2450/24
Провадження № 1-кп/553/818/2024
У Х В А Л А

Іменем України

20.09.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/818/2024 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, не зменшились та можуть реально настати, якщо запобіжний захід змінити, то обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 02.08.2024 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.09.2024 року.

Судове засідання призначене на 20.09.2024 року має бути відкладене.

Судовий розгляд кримінального провадження до цього часу завершено не буде у зв`язку з необхідністю допиту свідків обвинувачення та дослідження великого обсягу матеріалів кримінального провадження.

Таким чином строк тримання обвинуваченого під вартою має сплинути до завершення судового провадження.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою провадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються (відповідно до рішення ЄСПЛ «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства), та виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України, оскільки вважає, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для запобігання встановленим ризикам суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, вислухавши думку сторін кримінального провадження, оцінивши суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти ризикам, раніше врахованих судом під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу і які на даний час не зникли, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого його тримання під вартою суду не надано, тому суд вбачає за доцільне продовжити обвинуваченому застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Керуючись ст.ст. 27,177,178,183,194,199,331,372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 309 КК України, продовжити строком на 60 днів, тобто по 18 листопада 2024 року, включно, з можливістю внесення раніше визначеної ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 року застави в розмірі 242240,00 гривень. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці з моменту внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1