Справа № 694/2328/24 провадження № 1-кс/694/819/24
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

10.09.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника відділення слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні № 0001198 від 09.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пальчик Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Начальник відділення слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майор поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що у провадженні СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001198 від 09.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Фабула правопорушення: до Звенигородського РВП 09.09.2024 надійшло повідомлення про те, що 09.09.2024 о 16 год. на грунтовій дорозі по АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , з тілесними ушкодженнями на голові. Труп направлено на розтин для встановлення причин смерті.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в період часу з 13 год. по 15 год. 09 вересня 2024 року, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою вбивства завдав численні удари дерев`яною палицею по голові та тулубу, чим спричинив множинні переломи ребер з ушкодженням легень ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши останньому тілесні ушкодження не сумісні з життям.

В подальшому 09.09.2024 ОСОБА_8 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 74 від 10.09.2024 смерть ОСОБА_8 настала

внаслідок гострої легенево-серцевої недостатності, гемопневмоторакс, множинні переломи ребер з ушкодженням легень.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

10.09.2024 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, 10.09.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке умисне кримінальне правопорушення, що відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнути кримінальної відповідальності, з високою ймовірністю може здійснювати незаконний вплив на свідків, враховуючи, що останній з деякими свідками особисто знайомий, а свідок ОСОБА_9 є його рідним братом, які є ключовим свідком у кримінінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків, здійснення на них психологічного тиску, або погроз їм застосування фізичною розправою з метою зміни показів на його користь тощо.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, вказували на необґрунтованість підозри.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходитьдо наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які

свідчать про наявність ознак злочину, а саме: - дані протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 09.09.2024;- дані протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 09.09.2024;- дані протоколу додаткового огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 10.09.2024;- дані показань свідка ОСОБА_9 від 09.09.2024 року;- дані показань свідка ОСОБА_10 від 10.09.2024 року;- дані показань свідка ОСОБА_11 від 10.09.2024 року;- інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Надаючи оцінку ризикам наведеним у клопотанні слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Суд вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 1 ст. 115 КК України), у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а сааме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_6 знайомств, зв`язків, обізнаності про осіб, які є свідками у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі. Зокрема, підозрюваний із деякими свідками особисто знайомий, що може бути використаним підозрюваним ОСОБА_6 , враховуючи насильницький характер вчиненого ним злочину, для впливу на свідків шляхом застосування насильства чи погроз його застосування з метою зміни свідками показів.

Крім того, свідки безпосередньо не допитані судом, і відомі підозрюваному, а з врахуванням наявності між підозрюваним та свідком ОСОБА_9 родинних відносин, так як вказаний свідок є рідним братом підозрюваного, існує ризик впливу зі сторони підозрюваного на свідка у цьому кримінальному провадженні, шляхом залякування, прохань, з метою зміни ними показань на його користь під час досудового розслідування та судового розгляду. Окрім цього, слідчий суддя вважає, що рідні брати підозрюваний ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_9 зможуть вступати у позапроцесуальні контакти між собою для формування у органу досудового розслідування та суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованого підозрюваному злочину.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відтак, слідчим суддею враховано, що підозрюваний не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, та вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, має нейтральну характеристику. Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 є тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація і характеристики обвинуваченого, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків.

Доводи підозрюваного про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді

домашнього арешту слідчий суддя відхиляє, оскільки такий запобіжний захід, як і ще менш обтяжливі запобіжні заходи, не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурордоведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів на думку суду не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому підстав для застосування застави слідчий суддя не вбачає.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,у кримінальному провадженні № 0001198 від 09.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пальчик Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 10.09.2024 р. з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Виконання даної ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні, а контроль за її виконанням на прокурора.

Строк дії ухвали до 08.11.2024 включно.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, слідчому, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 12.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1