Провадження № 1-кс/202/6512/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

20 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 10.07.2024 за №0000327, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 10.07.2024 за №0000327, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській областіперебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.07.2024; рапортом старшого слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 02.07.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 13.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 13.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.07.2024; протоколом огляду від 13.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 08.08.2024; протоколом огляду від 05.08.2024 мобільного телефону ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 від 23.08.2024; протоколом огляду від 23.08.2024 мобільного телефону ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2024; рапортом від 13.09.2024; протоколом огляду від 23.08.2024 за участю ОСОБА_9 ; висновком експерта №СЕ-19/104-24/34776-НЗПРАП від 05.09.2024 за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом огляду від 31.08.2024 за участю ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_10 від 31.08.2024; висновком експерта №СЕ-19/104-24/35413-НЗПРАП від 13.09.2024 за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 04.09.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео контролю особи від 04.09.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео контролю особи від 04.09.2024; протоколами обшуків від 19.09.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначав, що зважаючи на тяжкість, специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваної, є необхідним визначити поза межами розміру застави, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, зупинення її злочинної діяльності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана вважала підозру обґрунтованою та визнала обставини викладені в повідомленні про підозру. Зазначала, що проживає з чотирма неповнолітніми дітьми без чоловіка. Діти знаходяться на її утриманні, а тому просила слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважав, що відсутні будь-які ризики, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, крім цього вона має міцні соціальні зв`язки, раніше не судима. Звертав увагу слідчого судді, що на утриманні підозрюваної перебуває четверо неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи

прокурора, думку підозрюваної, захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У провадженні в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 369 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, виходячи з такого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_4 підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.07.2024; рапортом старшого слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 02.07.2024; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 13.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_7 від 13.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.07.2024; протоколом огляду від 13.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 08.08.2024; протоколом огляду від 05.08.2024 мобільного телефону ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 від 23.08.2024; протоколом огляду від 23.08.2024 мобільного телефону ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2024; рапортом від 13.09.2024; протоколом огляду від 23.08.2024 за участю ОСОБА_9 ; висновком експерта №СЕ-19/104-24/34776-НЗПРАП від 05.09.2024 за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом огляду від 31.08.2024 за участю ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 31.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_10 від 31.08.2024; висновком експерта №СЕ-19/104-24/35413-НЗПРАП від 13.09.2024 за результатами проведеної судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 04.09.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео контролю особи від 04.09.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео контролю особи від 04.09.2024; протоколами обшуків від 19.09.2024 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, виходячи з наступного.

Ризик переховування підозрюваної ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що наведені обставини свідчать про можливість підозрюваної ОСОБА_4 реалізувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 , ймовірно може сховати, знищити або спотворити, як безпосередньо так і через інших осіб, важливі для кримінального провадження речі та документи, які на цій стадії кримінального провадження ще не були одержані та належним чином зафіксовані органом досудового слідства. Тому, існування цього ризику слідчий суддя визнає спроможним.

Ризик впливу на свідків також існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрювану як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 має можливість незаконно впливати на інших підозрюваних існує, оскільки досудове розслідування, протягом якого орган досудового розслідування має можливість зібрати докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, наразі не завершено.

Існування інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено, у зв`язку із тим, що прокурором не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

За наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, окрім встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя враховує наявні докази, які дають підстави підозрювати її у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання її винуватою, її роль у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Також слідчим суддею враховуються відомості про особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, зокрема на утриманні підозрюваної ОСОБА_4 перебуває четверо неповнолітніх дітей з якими вона проживає, раніше не судима. Згідно матеріалів клопотання підозрювана ОСОБА_4 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведена наявність обставин, котрі є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам.

Враховуючи наведене, на даний час є наявність підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати житло, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, та дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваної.

Варто зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини «Манчіні проти Італії» за наслідками та способами застосування тримання під вартою, як і домашній арешт дорівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши їй цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та поклавши на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183-184, 193-194, 196-198 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 10.07.2024 за №0000327, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту із використанням електронного засобу контролю на строк до 15.11.2024, заборонивши їй цілодобово, за винятком необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, та зобов`язати її прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді до 15.11.2024.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, прокурора та органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1