03.12.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1108/24
Провадження № 1-кп/533/136/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Кременчуцького району Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000675 від 12.11.2024 відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка міста Комсомольськ Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, одружена, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, офіційно непрацююча, в силу ст.89 КК України раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

У С Т А Н О В И В

Згідно обвинувального акта вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, який був введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який Указами Президента України неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення, вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин:

11 листопада 2024 року о 15 годині 14 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 перебуваючи у магазині ТОВ «Вигідна покупка» ТМ «Аврора», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де помітила на одній із полиць, що перебувають в магазині, мобільний телефон марки "Samsung" модель «Galaxy M31 S», що належить потерпілому ОСОБА_6 , після чого в останньої виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, обвинувачена ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільні-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що її дії непомітні для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, знаходячись в торговому залі магазину ТОВ «Вигідна покупка» (ТМ «Аврора») по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, вчинила крадіжку мобільного телефону марки "Samsung" модель «Galaxy M31 S», вартість якого відповідно до висновку експерта №5134/2024 від 13.11.2024 становить 4020,00 гривень.

Заволодівши вказаним майном, обвинувачена ОСОБА_3 розпорядилася викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 , матеріального збитку на загальну суму 4020,00 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки обвинувачена вчинила таємне викрадення майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 листопада 2024 року приблизно о 15 годині 17 хвилин, обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в торговому залі магазину «Вигідна покупка» (ТМ «Аврора») по вулиці Остроградського, 77/6, АДРЕСА_4 , у чохлі, попередньо викраденого телефону марки "Samsung" модель «Galaxy M31 S», при знятті якого виявила в середині банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, вважаючи, що її дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, дістала із чохла, попередньо викраденого мобільного телефону, банківську картку АТ "А Банк" № НОМЕР_1 , що належать потерпілому ОСОБА_6 , з метою подальшого зняття коштів з неї, тим самим привласнила вказану банківську картку яка, відповідно до Закону України "Про інформацію", Закону України "Про платіжні системи та перекази коштів в Україні", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" і примітки ст.200 КК України, є електронним платіжним документом потерпілого, так як саме цей документ надає доступ останньому до його грошових коштів.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_3 , залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася карткою на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, оскільки обвинувачена привласнила офіційний документ, з корисливих мотивів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 листопада 2024 року приблизно о 15 годині 26 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із попередньо привласненої банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в « ОСОБА_8 » на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , прибула до відділення «Приват Банк» за адресою: АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, в умовах воєнного стану, використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в « ОСОБА_8 » на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , за допомогою банкомату здійснила зняття готівки у сумі 4036 гривень 00 копійок.

Після цього, обвинувачена ОСОБА_3 , залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 4036 гривень 00 копійок.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 листопада 2024 року о 15 годині 38 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із попередньо привласненої банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в « ОСОБА_8 » на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , прибула до відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована за адресою; АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, в умовах воєнного стану, використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в « ОСОБА_8 » на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , за допомогою застосунку «NovaPay» здійснила зняття готівки у сумі 4096 гривень 54 копійки.

Після цього, обвинувачена ОСОБА_3 , залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 4096 гривень 54 копійки.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 листопада 2024 року о 15 годині 48 хвилин обвинувачена ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із попередньо привласненої банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в « ОСОБА_8 » на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , прибула до відділення «Приват Банк» за адресою: АДРЕСА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи повторно, в умовах воєнного стану, використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в « ОСОБА_8 » на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , за допомогою банкомату здійснила зняття готівки у сумі 5347 гривень 70 копійок.

Після цього, обвинувачена ОСОБА_3 , залишила місце вчинення злочину, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинила матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 5347 гривень 70 копійок.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, оскільки обвинувачена вчинила таємне викрадення майна (крадіжку), повторно в умовах воєнного стану.

27 листопада 2024 року у вищезазначеному кримінальному провадженні, за згодою потерпілого між обвинуваченою та прокурором укладена угода про визнання винуватості.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачена узгодили міру покарання останній за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджено покарання та визначено за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Крім того, в порядку ст.75 КК України між прокурором та обвинуваченою узгоджено звільнення останньої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Далі судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 27.11.2024 відповідає вимогам ст.472 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачена пояснила, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушенні визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ст.473 КПК України.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти затвердження угоди не заперечує.

Прокурор та захисник обвинуваченої в судовому засіданні прохали затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Далі, судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди від 27 листопада 2024 року про визнання винуватості між обвинуваченою та державним обвинувачем.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченої судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

Затвердити угоду від 27 листопада 2024 року між прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та обвинуваченою ОСОБА_3 про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000675 від 12.11.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В порядку ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п.1 і 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

-телефону марки "Samsung" модель «Galaxy M31 S», чохол чорного кольору, банківську картку «А-банк» № НОМЕР_1 залишити потерпілому - ОСОБА_6 ;

-фіскальні чеки у кількості 4 штуки залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1