Справа № 461/8629/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1715/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 00000260 від 22 жовтня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2024 року за № 00000260 .

Старший слідчий в ОВС І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2024 року таке клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 125 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 30.12.2024 року, без визначення розміру застави. Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого в ОВС І відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_9 .

Своє рішення слідчий суддя мотивує наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та доведеністю слідчим та прокурором існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена незаконно, необґрунтовано та підлягає скасуванню.

Наголошує, що слідчий суддя не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту; стороною обвинувачення недостатньо обґрунтовано наявність підозри ОСОБА_6 у тяжкому злочині.

Стверджує, що слідчий суддя при винесенні оскаржуваної ухвали не врахував, що при таких обставинах, які вказані у клопотанні слідчого, дії працівників РТЦК та військовослужбовця, які стосуються зупинки, супроводу та примусу ОСОБА_6 необхідно оцінювати у контексті чинного законодавства України.

Так, на думку апелянта, втеча від представника РТЦК не може розглядатися як «перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України», оскільки: дії працівників РТЦК пов`язані із супроводом ОСОБА_6 не були законними; дії, засновані на перевищення влади, не можуть бути підставою для звинувачення особи у протиправних діях; втеча у такому випадку є актом захисту своїх прав, а не злочином;використання газового балончика ОСОБА_11 для припинення погроз і незаконних дій працівника РТЦК можна розглядати у контексті необхідної оборони. Відтак апелянт вважає, що втеча ОСОБА_6 не є кримінальним правопорушенням, оскільки дії РТЦК були незаконним і ОСОБА_6 мав право на самозахист.

Наголошує про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики є необгрунтованими та надуманими, а прокурор у судовому засіданні не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку підозрюваного та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 внесені відомості за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України. У ході досудового розслідування у межах цього досудового провадження ОСОБА_6 25 жовтня 2024 року повідомлено про підозру.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними, що містяться у: повідомленні оперативного підрозділу про вчинення кримінального правопорушення від 22.10.2024 з рапортом оперативного співробітника від 22.10.2024; заяві ОСОБА_12 про залучення його до провадження як потерпілого від 22.10.2024 з додатками; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_12 від 22.10.2024; протоколі пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_12 від 22.10.2024; висновку експерта № 792 від 24.10.2024 за результатами проведення судово-медичної експертизи; відповіддю на доручення слідчого від 24.10.2024; протоколах допиту свідків ОСОБА_13 від 23.10.2024; ОСОБА_14 від 23.10.2024; ОСОБА_15 від 23.10.2024; ОСОБА_16 від 23.10.2024; ОСОБА_17 від 24.10.2024; відповідях ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.10.2024 з додатками; протоколах за результатами зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 22-24.10.2024; протоколі затримання ОСОБА_6 від 12.11.2024.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України, один з яких відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України злочину, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Апеляційні твердження захисника про те, що наведені у клопотанні сторони обвинувачення ризики є необґрунтованими, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі спростовуються матеріалами кримінального провадження.

На переконання колегії суддів доводи апеляційної скарги захисника про необгрунтованість підозри не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки захисник по суті просить надати оцінку пред`явленій підозрі та фактично висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість певної особи. Крім цього, очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх у взаємозв`язку з іншими доказами, апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, із матеріалів провадження вбачається, що при розгляді клопотання суддя підставно врахував неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, зокрема той факт, що на виклики до слідчого у визначені дати та час ОСОБА_6 не з`являвся, про причини неявки не повідомляв, що мало наслідком винесення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2024 року, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі якої 12 листопада 2024 року підозрюваного було затримано.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_6 , підозрюваному у кримінальному провадженні № 00000260 від 22 жовтня 2024 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст.125 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_18 ОСОБА_19

З