Провадження № 1-кс/524/3135/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року місто Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0002000 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382, ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0002000 від 10.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 382, ч. 1 ст. 309 КК України, погодженим прокурором Кременчуцької окружної прокуратури.

Обгрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено наступне.

10.09.2024 до чергової частини Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшли матеріали розгляду ЄО №16588 від 21.08.2024 за фактом вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (не виконання судового рішення щодо позбавлення права керування транспортними засобами).

ОСОБА_5 позбавлений права керуванням транспортними засобами, відповідно із постановами Автозаводського районного суду м Кременчука відповідно від 17.05.2024 № 524/3220/24; від 06.10.2023 № 524/6488/23; від 26.01.2024 № 524/10152/23; від 26.05.2023 № 524/2337/23; постановами Крюківського районного суду м Кременчука відповідно від 17.07.2024 № 537/3232/24; від 26.06.2024 № 537/3148/24; від 16.02.2022 № 537/6174/21; від 13.06.2023 № 537/1520/23; від 10.06.2024 № 537/2731/24, а також постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2023 № 359/6012/23. Ураховуючи зазначене, слідчий дійшла висновку про умисне невиконання ОСОБА_5 судових рішень, ухиляючись від їх виконання та продовжуючи систематично керувати транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Відносно ОСОБА_5 складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 130 від 31.07.2024 серії ААД № 882189, від 07.08.2024 серії ААД № 882426, від 11.08.2024 серії ААД № 882429, що свідчить про невиконання останнім постанов суду, що набрали законної сили, оскільки рішеннями суду останній позбавлений права керування транспортними засобами.

25.10.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки «FORD» моделі «FIESTA» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ТОВ «УІАК» (), який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , оскільки стосовно нього систематично складалися адміністративні матеріали про вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.126, 130 КУпАП. У ході обшуку автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_5 , в результаті чого його було виявлено та вилучено з ключами, а також металеві труби у кількості 2 штуки, з`єднані металевим ціпком, предмети схожі на набої у кількості 13 штук. Зазначені речі на підставі ст. ст. 84, 98 КПК України, визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 1 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, були об`єктами кримінально протиправних дій та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Вилучені в ході обшуку автомобіль марки «FORD» моделі «FIESTA» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від автомобіля, металеві труби 2 шт. з`єднані металевим ціпком, предмети схожі на набої 13 шт. вважаються тимчасово вилученим майном, а тому у слідчого виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також у ході досудового розслідування виникла необхідність призначити судову експертизу холодної зброї щодо металевих труб у кількості 2 шт, з`єднаних металевим ціпком та балістичної експертизи щодо предметів, схожих на набої у кількості 13 шт.

Вилучений автомобіль марки «FORD» моделі «FIESTA», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключ від нього використовувались ОСОБА_5 , як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди.

З метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність накласти арешт на дане майно, оскільки прокурор, слідчий не забезпечить схоронності речового доказу іншим способом.

У судове засідання з`явилась слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, яка підтримала внесене нею клопотання, просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

У судове засідання з`явилась володілець вилученого транспортного засобу ОСОБА_4 , яка заперечувала проти накладення арешту на транспортний засіб та ключі до нього. Надала оригінали документів для огляду у засіданні, що підтверджують її право користування на вилучене майно, а також копії зазначених документів для долучення до матеріалів клопотання із письмовими запереченнями щодо накладення арешту на автомобіль та ключі від нього.

Крім того, вказала, що Кременчуцьке РУП не зможе забезпечити належне зберігання вилученого автомобіля, оскільки майданчик для зберігання транспортних засобів є відкритим, що може вплинути на стан зазначеного автомобіля в бік погіршення. ОСОБА_4 також зазначила, що вона сплачує платежі за вказаний автомобіль на підставі укладеного з ТОВ «УІАК» договору лізингу. ОСОБА_4 не заперечувала щодо накладення арешту на інше майно.

ОСОБА_4 повідомила про можливість надання нею письмово зобов`язатись у разі необхідності про те, що у подальшому не надаватиме сину для користування цей транспортний засіб та зберігатме його належним чином. Зазначене мотивувала тим, що вона особисто зацікавлена у збереженні транспортного засобу у належному стані, оскільки виплачує для лізингодавця платежі за укладеним договором фінансового лізингу.

У судове не з`явився власник транспортного засобу ТОВ «УІАК», повідомлений про дату, час, місце розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У матеріалах клопотання відсутні відомості про закінчення досудового розслідування та відомості про отримання відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук зазначеного володіння особи на підставі ч. 6 ст.234 КПК України, а тому слідчий має право звертатися до слідчого судді з відповідним клопотанням, а слідчий суддя розглядати зазначене клопотання.

Дослідивши клопотання з доданими матеріалами, слідчий суддя вважає за можливе його задовольнити частково з наступних підстав.

Слідчий суддя звертає увагу, що до матеріалів клопотання та у судовому засідання слідчим не долучено до клопотання ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, що унеможливлює встановлення самого факту його наявності чи відсутності, обсяг речей і документів, на відшукання яких було надано дозвіл тощо.

Належним чином завірену копію цієї ухвали надано для огляду у судовому засіданні ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що 25.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Автозаводського районного суду м Кременчука №524/10616/24 проведено слідчими Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області обшук у помешканні ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 , під час якого тимчасово вилучено автомобіль марки «FORD» моделі «FIESTA» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , ключі від цього автомобіля, металеві труби у кількості 2 штуки, з`єднані металевим ціпком, предмети схожі на набої у кількості 13 штук. Автомобіль залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортного засобу на території Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області; а інші речі - у кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м Кременчук, вул 29 Вересня, 6.

Ст.171 КПК України визначено обставини та відомості, які мають бути зазначені у клопотанні про арешт майна, з яким до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На обґрунтування клопотання слідча посилалась на необхідності накладення арешту, оскільки вилучені речі в своїй сукупності мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та підпадають під ознаки, вказані у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу, що саме по собі обґрунтування клопотання частково носить формальний характер, у клопотанні не вказано, для встановлення яких саме обставин кримінального провадження має значення вилучений транспортний засіб, зазначене у клопотанні у контексті предмету доказування у кримінальному провадженні, не вказано підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу.

У судовому засіданні з`ясовано, що ТОВ «ІУАК» є ТОВ «Українська інвестиційно-аналітична компанія», на підставі даних, наявних у мережі інтернет.

Згідно документа, що посвідчує особу (паспорта), оглянутого у судовому засіданні, встановлено, що особа, яка з`явилась до суду дійсно є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 . З її слів вона являється матір`ю ОСОБА_5 .

За результатами огляду оригіналів документів, наданих ОСОБА_4 , а також письмових заперечень та наданих нею пояснень, з`ясовано, що власником автомобіля марки «FORD» моделі «FIESTA» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ТОВ «ІУАК» (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу).

21.03.2024 ОСОБА_4 (лізингоодержувач) на підставі заяви № НОМЕР_2 приєдналась до публічного договору фінансового лізингу, розміщеного на офіційному веб-сайті лізингодавця ТОВ «Українська інвестиційно-аналітична компанія», .

Відповідно до цієї заяви за договором лізингу лізингодавця передає лізингоодержувачу у фінансовий лізинг на строк 60 місяців з моменту підписання додатку 1, підписаного 21.03.2024, об`єкт лізингу автомобіль, індивідуальні ознаки якого зазначені у додатку 1 «Специфікація та акт приймання-передачі», а саме: автомобіль марки «FORD» моделі «FIESTA» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з параметрами, які відповідають параметрам, зазначеними у оглянутому оригіналі свідоцтва про реєстрацію вилученого транспортного засобу.

Відповідно до ст.ст. 806, 807 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених ЦК України. До відносин, пов`язаних із лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Ст.ст. 1, 6-8, 13, 21-23 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг це вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст. 5 цього Закону.

Об`єктом фінансового лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, що відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо передачі якого в лізинг законом не встановлено обмежень.

Порядок та умови набуття лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу у власність визначаються договором фінансового лізингу або зазначеним у такому договорі окремим договором купівлі-продажу (викупу) об`єкта фінансового лізингу, або іншим договором, визначеним договором фінансового лізингу.

Лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором.

Протягом строку дії договору фінансового лізингу лізингоодержувачу забезпечується захист належних йому відповідно до закону та/або договору фінансового лізингу прав щодо об`єкта фінансового лізингу з дотриманням при цьому захисту встановлених законом та/або договором фінансового лізингу прав лізингодавця.

Протягом строку дії договору фінансового лізингу лізингоодержувач має право вимагати від осіб, які порушують його права як лізингоодержувача, у тому числі від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на об`єкт фінансового лізингу.

Лізингодавець розміщує на своєму власному веб-сайті інформацію про умови, на яких надаються послуги з фінансового лізингу лізингоодержувачам - фізичним особам.

Лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема володіти та користуватися об`єктом договору відповідно до його призначення та умов договору фінансового лізингу; своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання та експлуатації об`єкта фінансового лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі; надавати лізингодавцю доступ до об`єкта фінансового лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання, експлуатації та утримання у порядку та на умовах, передбачених договором фінансового лізингу тощо.

З моменту передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу ризик випадкового знищення, втрати або випадкового пошкодження об`єкта фінансового лізингу переходить до лізингоодержувача.

Лізингоодержувач протягом усього часу перебування об`єкта фінансового лізингу в його володінні та користуванні повинен підтримувати його у стані, в якому його прийнято від лізингодавця, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу та протягом строку фінансового лізингу несе витрати на утримання об`єкта фінансового лізингу, пов`язані з його експлуатацією, технічним обслуговуванням, ремонтом, якщо інше не встановлено договором фінансового лізингу або законом.

Таким чином, дійсним користувачем тимчасово вилученого транспортного засобу являється ОСОБА_4 , яка відповідає за схоронність цього автомобіля.

На підставі наданих нею копій посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 12.05.2022, довідки до акта медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ №114932 від 11.01.2022, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства третьої групи. Інвалідність встановлено безстроково.

Як пояснила у засіданні ОСОБА_4 вказаний транспортний засіб їй необхідний для пересування містом, оскільки вона є інвалідом з дитинства, має матір похилого віку, до якої потрібно щодня навідуватися та доглядати за нею. Щодо вчинення її сином вказаних порушень, керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, він їй про ці обставини не повідомляв, інакше вона б не дозволяла йому користуватися вказаним автомобілем, щодо якого слідча звернулась із клопотанням про арешт.

Згідно ухвали апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11.02.2022 № 991/476/22 арешт майна, який є заходом забезпечення кримінального провадження, полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Ч. 3 ст. 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Таким чином, прокурором, слідчим має бути доведено існування сукупності обставин, які вказують на необхідність у відповідному конкретному кримінальному провадженні застосувати захід, без якого неможливо ефективно здійснювати досудове розслідування, та з огляду на мету його застосування, під час його реалізації допускається втручання у права особи.

Обов`язок перевірки наявності обставин, які б свідчили про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна покладено на слідчого суддю, який здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також перевірку дотримання умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Ч.1 ст. 16 КПК України передбачено, що позбавленняабо обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання обмеження права власності особи на матеріальні об`єкти, які відповідають критеріям, визначеним положеннями ст. 98 КПК України, та були вилучені під час проведення обшуку, слід керуватись відповідними нормами Кримінального процесуального кодексу України. У цьому випадку положеннями ст.ст. 167-169 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 167-169 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Під час реалізації завдань кримінального провадження, орган досудового розслідування має вживати заходів з запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження матеріальних об`єктів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів на цьому етапі кримінального провадження, слідчим не доведено у клопотання та у судовому засідання обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, вчинених її сином ОСОБА_5 , який є повнолітньою особою, а також застосування відносно неї заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту належного їй майна, що є невмотивованим процесуальним обмеженням прав цієї особи.

Ухвала слідчого судді, оглянута у судовому засіданні, на підставі якої здійснювався обшук у приміщенні, де проживає ОСОБА_5 , не містить належних та достатніх мотивів, які б свідчили про необхідність накладення арешту на зазначений транспортний засіб.

За таких обставин, обгрунтування слідчого щодо необхідності накладення арешту на автомобіль, належний ОСОБА_4 , не підтверджуються наданими нею доказами, дослідженими під час судового розгляду та спростовуються документами та поясненнями, наданими ОСОБА_4 , засвідчуючи про необґрунтовані обмеження її прав.

Ч.ч. 1-4 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадках, передбачених п.п.1, 2 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу. Арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що досудовим слідством для встановлення обставин у кримінальному провадженні, кваліфікації правопорушення, вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину, слідчий суддя дійшла висновку, що за наявності наведених обставин, сукупності підстав та розумних підозр, клопотання підлягає частковому задоволенню в частині накладення арешту на інше тимчасово вилучене майно, крім автомобіля та ключів до нього.

Також слідчим суддею під час розгляду клопотання враховано обставину, яку підтвердила слідча у судовому засіданні, що нею не розглядалось питання щодо передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , як законному володільцю, вказаного транспортного засобу, враховуючи що це можливо без шкоди для кримінального провадження на підставі ст.100 КПК України.

Оскільки складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, наявність призначених до розгляду на 29.10.2024 інших справ, завершення робочого часу у суді, слідчий суддя має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 107, 233, 234, 235, 369, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити частково клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0002000 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382, ч. 1 ст. 309 КК України.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку автомобіля марки «FORD» моделі «FIESTA», державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі ст. 167 КПК України, а саме: металеві труби у кількості 2 штуки, з`єднані металевим ціпком та предмети схожі на набої у кількості 13 штук із залишенням їх на зберігання у кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м Кременчук, вул 29 Вересня, 6.

В іншій частині у задоволенні клопотання - відмовити.

Зобов`язати Кременчуцьке РУП ГУ НП в Полтавській області негайно повернути володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , автомобіль марки «FORD» моделі «FIESTA» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ключами від зазначеного автомобіля.

Повний текст ухвали проголошено 30.10.2024.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1