БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1257/24
Провадження № 1-кп/730/90/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції).

захисника адвоката ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції).

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000122 від 29.07.2024 з обвинувальним актом від 27.09.2024 та угодою про визнання винуватості 27.09.2024 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сосниця Сосницького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗСУ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у військовому званні солдат, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 4, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Додатку № 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» до Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, пунктів 1,9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, пунктів 8.1, 14.1, 15.1, І 1.1 «Інструкції про порядок виготовлення придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної, холодної, охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21.08.1998 № 622, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, наприкінці лютого 2022 року, перебуваючи у складі роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виконувала бойові завдання у АДРЕСА_2 знайшов та підібрав, таким чином, придбав два бойових припаси, а саме: два корпуси гранат та два запали до гранат, після чого незаконно переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав вищевказані бойові припаси.

29 липня 2024 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_4 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, перемістив два бойових припаси, а саме: два корпуси гранат та два запали до гранат, перенісши їх до іншого місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав вказані бойові припаси до 30.07.2024, коли вони були вилучені працівниками поліції під час проведення огляду місця події за вказаною адресою. Два корпуси оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та два запали ручних гранат УЗРГМ-2 у конструктивному поєднанні з будь-яким із двох запалів ручних гранат УЗРГМ-2 є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відносяться до категорії бойових припасів.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження 27 вересня 2024 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені статтями 469, 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив визнання ним винуватості у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України під час укладення угоди з прокурором. Зазначив, що обставини вчинення ним кримінального правопорушення у обвинувальному акті та угоді викладені правильно та підтвердив їх у повному обсязі. Угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз. Не заперечував проти затвердження судом угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання.

Захисник ОСОБА_5 вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2, 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

За змістом угоди про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін, ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України; підтверджує, що йому зрозуміла правова кваліфікація кримінального правопорушення. Ураховуючи беззаперечне визнання винуватості ОСОБА_4 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, неперебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, проходження військової службу у складі Збройних Сил України, наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження, сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення ОСОБА_4 покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки та із застосування положень ст.ст.75-76 КК України звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням судом іспитового строку з покладанням обов`язків.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Суд, в порядку статті 474 КПК переконався, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено й він цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не буде мати для суду жодного доказового значення; мати захисника, в тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим повністю; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд переконався, що обвинувачений розуміє наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України та усвідомлює, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Крім того, суд упевнився, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді (ч.6 ст.474 КПК України).

На виконання вимог ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Сторони узгодили, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності декількох пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, вчинення кримінального правопорушення вперше та того, що кримінальне правопорушення не набуло суспільного резонансу, ОСОБА_4 призначається покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст.76 КК України, на яке обвинувачений у судовому засіданні усвідомлено погодився.

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника, і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно зі ст.122, 124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Запобіжний захід обвинуваченим на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.314, 368-376, 468-476 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 вересня 2024 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000122 від 29 липня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком у 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_4 під час відбування покарання з випробуванням покласти на командира військової частини, у якій він проходитить військову службу.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9087,36 грн. у рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі: два корпуси осколкових ручних гранат Ф-1 та два підривники ручних гранат УЗРГМ, які знаходяться у ВП №3 (м.Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст.394 КПК України до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1