465/3994/24
1-кс/465/1861/24
У Х В А Л А

Іменем України

01.11.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову від 26.09.2024 про закриття кримінального провадження № 0000075 від 13.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Постановою від 26.09.2024 старший дізнавач сектору дізнання ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження № 0000075 від 13.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дізнавач мотивував своє рішення відсутністю у ОСОБА_6 прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок чого закрив кримінальне провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

На зазначену постанову представник потерпілого, адвокат ОСОБА_3 подав скаргу в якій просить скасувати постанову від 26.09.2024.

По суті справи свої вимоги мотивує тим, що постанова є передчасною та незаконною, без урахування майнової шкоди, завданої ОСОБА_4 внаслідок нанесення ОСОБА_6 удару по капоту його автомобіля «Lexus», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , а також без урахування того, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження утримуючи ОСОБА_6 на місці події до приїзду попередньо викликаного ним екіпажу патрульної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник скаржника скерував заяву про розгляд скарги у його відсутності. Скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор подав до суду заяву про проведення розгляду у його відсутності. У поданій заяві заперечив проти задоволення скарги. Письмові заперечення мотивував повнотою досудового розслідування, в ході якого встановлено, що у діях ОСОБА_6 не встановлено прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, а його дії були спрямовані на необхідну оборону, оскільки ОСОБА_4 першим схопив його за одяг та за сумку, що виключає суб`єктивну та склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 13.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яке надано в розпорядження суду, вбачається, що 10.02.2024, близько 12 год. 10 хв., невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_4 (том 1, а.с. 2).

Відповідно до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено, що 10.02.2024, о 12 год. 29 хв. на завдання «Інші тілесні ушкодження», за адресою: м. Львів, пл. Липнева, скеровувався наряд патрульної поліції 502. За результатом відпрацювання встановлено, що тілесних ушкоджень ніхто не отримав, між сторонами виник конфлікт, за медичною допомогою учасники не звертались. На місці події перебували: заявниця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила про конфлікт її чоловіка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зі слів учасників конфлікт виник через намагання ОСОБА_4 припаркувати автомобіль на місці для осіб з інвалідністю, а ОСОБА_6 перекрив рух на місце для парковки (том 1, а.с. 195).

10 лютого 2024 року дізнавачем СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області проведено огляд місця події за адресою: м.Львів, площа Липнева, 9. На місці події, за адресою: АДРЕСА_1 , на місці, призначеному для паркування осіб з інвалідністю, виявлено автомобіль чорного кольору, марки «Lexus», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , із вм`ятиною на капоті, розміром 10 х 5 см та пошкодженням лако-фарбового покриття над правою передньою фарою (том 1, а.с. 12 23).

13 лютого 2024 року допитано потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив, що також є особою з інвалідністю ІІ групи по життєво. 10 лютого 2024 року, близько 12:10 год., перебуваючи на своєму автомобілі «Lexus», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 на АДРЕСА_1 , знайшов вільне місце для паркування та почав паркуватись. В той час, коли він намагався припаркуватись, перед його автомобілем вибіг невідомий йому чоловік та почав агресивно себе поводити, кричати про те, що саме це місце він зайняв швидше. Однак, оскільки інших автомобілів не було, а указаний чоловік повернувся на тротуар, то ОСОБА_4 завершив паркування і вийшов з автомобіля. Надалі невідомий чоловік повідомив йому, що ОСОБА_4 його збив автомобілем «Lexus». Втім ОСОБА_4 вирішив піти у своїх справах. Однак інший невідомий чоловік звернувся до нього із зауваженням: «А Ви бачили, що він ОСОБА_8 зробив з автомобілем?». І це змусило ОСОБА_4 повернутись до автомобіля, внаслідок чого виявив три пошкодження на капоті автомобіля «Lexus». Далі чоловіку, який пошкодив його автомобіль, він повідомив про те, що ним буде здійснено виклик працівників поліції і оскільки той намагався покинути місце події, ОСОБА_4 лівою рукою зловив його за рукав куртки. Після чого невідомий чоловік почав його бити кулаком по руці. Тоді він його відпустив і далі утримував за ремінь сумки. У цей момент, або хвилиною пізніше приїхали працівники поліції (том 1, а.с. 24 26).

В ході проведення дізнання, винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 . Так, згідно з висновком експерта встановлено діагноз: забій лівого променево-зап`ясного суглоба, 3-4-ї п`ясних кісток лівої кисті та фаланг 4-го пальця лівої кисті. На час проведення судово-медичної експертизи у потерпілого виявлено синці на тильній поверхні лівої кисті та біля основи 4-го пальця її, в ділянці лівого променево-зап`ясного суглобу і відносяться до легкого ступеня тяжкості (том 1, а.с. 30 32).

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.02.2024, встановлено, що свідок 10.02.2024, близько 12.00 год., перебуваючи на площі Липневій у м.Львові почув крики невідомого йому чоловіка, який чинив перешкоду паркуванню автомобіля марки «Лексус» чорного кольору. Також свідок побачив, що невідомий чоловік здійснив один удар по капоту вищевказаного автомобіля своїми руками. Коли водій автомобіля вийшов, то свідок впізнав в ньому свого знайомого ОСОБА_4 . Конфлікт продовжувався і тоді хтось з його учасників зателефонував на лінію «102», після чого невідомий чоловік махнув рукою і намагався покинути місце події. Однак, ОСОБА_4 зловив його своєю лівою рукою за ремінь барсетки, яка в той момент знаходилась на плечі у невідомого чоловіка. Після цього, невідомий чоловік почав наносити удари своєю рукою по руці ОСОБА_4 , як зрозумів свідок, це було для того, щоб ОСОБА_4 його відпустив (том 1, а.с. 42 45). При цьому, свідок, будучи знайомим ОСОБА_4 , не повідомив про попередній наїзд ОСОБА_4 на пішохода.

Протоколом огляду предметів від 22.02.2024 оглянуто відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, які здійснили виїзд на місце події (том 1, а.с. 48 54). Оглядом встановлено, що чоловіки постійно продовжували сперечатись між собою, починаючи з того хто із них першим викликав поліцію та хто першим буде розповідати про розвиток події. ОСОБА_6 пред`явив працівникам поліції свої документи, а його дружина, ОСОБА_7 повідомила про те, що її чоловік є інвалідом війни і має право паркуватися на місці для осіб з інвалідністю. Повідомила, що у зв`язку із відсутністю вільних місць чоловік вийшов з автомобіля притримати вільне місце. Однак, під час того, як чоловік притримував відповідне вільне місце на нього здійснив наїзд автомобіль «Lexus». Тоді чоловік підскочив та вдарився рукою в капот вищеуказаного автомобіля. Видимих тілесних ушкоджень на лівій руці ОСОБА_4 не виявлено. ОСОБА_6 повідомив про те, що водій автомобіля «Lexus» схопив його за ремінь барсетки і почав викручувати його. ОСОБА_4 повідомив про те, що ОСОБА_6 намагався втекти з місця події. На запитання про пошкодження автомобіля «Lexus», його водій вказав на вм`ятину на капоті. Крім цього, 20.03.2024 проведено додатковий огляд відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції (том 1, а.с. 143 145).

Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.02.2024, встановлено, що вона є дружиною ОСОБА_6 . Свідок повідомила про те, що 10.02.2024, близько 12.00 год., під час керування транспортним засобом «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , перебуваючи на площі Липневій у м.Львові побачила, що звільняється місце для паркування, призначене для осіб з інвалідністю і вона попросила чоловіка, щоб він вийшов із автомобіля та притримав його, оскільки на автомобілі є відповідна позначка і її чоловік є ліквідатором аварії на Чорнобільській АЕС і одночасно інвалідом війни. Оскільки повернутись назад не було можливості, то свідок поїхала завершувати маневр. В подальшому, свідок побачила як автомобіль «Lexus» чорного кольору, без наліпки про керування ним особою з інвалідністю повертає на місце для паркування, де в той час знаходився її чоловік, ОСОБА_6 . При цьому, свідок бачила як водій автомобіля «Lexus» здійснив наїзд на її чоловіка. Підійшовши ближче до свого чоловіка, вона побачила, що невідомий їй чоловік шарпав своєю рукою ОСОБА_6 за куртку та за ремінь барсетки, яка в той час знаходилась у нього через плече і не хотів відпускати. Тоді ОСОБА_6 спробував забрати руку невідомого чоловіка, який його шарпав, а саме своєю правою рукою зловив його руку за зап`ястя для того, щоб відтягнути від себе. Однак, невідомий чоловік продовжував шарпанину тримаючи її чоловіка за куртку та ремінь барсетки і не відпускаючи. Тоді свідок вирішила подзвонити на лінію «102». Коли це почув невідомий чоловік, як повідомляє свідок, то відпустив ОСОБА_6 . Як зазначила свідок, невідомий чоловік, який шарпав її чоловіка є водієм автомобіля чорного кольору марки «Lexus», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 . Під час очікування працівників поліції, як вказує свідок ОСОБА_7 , вона просила чоловіка сидіти у автомобілі через його стан здоров`я. Водій автомобіля «Lexus» їй хамив, поводив себе неадекватно, показував їй свої руки, однак ні на правій руці, ні на лівій руці свідок не бачила жодних ушкоджень та синців (том 1, а.с. 60 64).

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.02.2024, встановлено, що 10.02.2024, близько 12.00 год., він, перебуваючи на площі Липневій у м.Львові, побачив словесний конфлікт між двома невідомими йому особами, а саме: чоловіком із сивим волоссям та чоловіком, який в той момент знаходився в автомобілі марки «Lexus» чорного кольору на місці водія. Як повідомив свідок, коли він проходив повз указаних осіб, то побачив, що чоловік із сивим волоссям декілька разів вдарив по капоту автомобіля марки «Lexus». Тоді свідок вирішив підійти до водія автомобіля та повідомити йому про це. Повідомивши про пошкодження автомобіля, свідок пішов по особистих справах. Як розвивались події далі, йому не відомо. В ході допиту свідок повідомив, що він не бачив моменту нанесення тілесних ушкоджень будь кому (том 1, а.с. 77 80).

Протоколами допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 04.03.2024 та 06.03.2024 встановлено, що такі є працівниками УПП у Львівській області ДПП, які прибули на місце події 10.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Свідки повідомили, що отримали сповіщення на службовий планшет «інші тілесні ушкодження» за адресою: АДРЕСА_1 , водій на автомобілі марки «Lexus», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , припаркувався на місці для осіб з інвалідністю та вдарив особу інваліда війни. Прибувши за вказаною адресою, на місці події виявлено заявницю ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Заявниця повідомила, що конфлікт виник через те, що ОСОБА_4 хотів припаркувати свій автомобіль «Lexus» на місце, призначене для осіб з обмеженими можливостями. Проте, у водія автомобіля марки «Lexus», не було жодних розпізнавальних знаків про те, що він є особою з інвалідністю.

В ході розмови ОСОБА_7 повідомила, що автомобіль марки «Lexus» чорного кольору повертав на місце для паркування, де в той час знаходився її чоловік ОСОБА_6 , при тому водій автомобіля «Lexus» здійснив наїзд на її чоловіка. Підійшовши ближче до свого чоловіка, вона побачила, що невідомий їй чоловік шарпав своєю рукою ОСОБА_6 за куртку та за ремінь барсетки, яка в той час знаходилась у нього через плече і не хотів відпускати. Вислухавши версії всіх учасників конфлікту, тілесних ушкоджень ні в кого зафіксовано не було, за медичною допомогою не звертались (том 1, а.с. 98 101, 125 128).

В ході досудового розслідування проведено слідчий експеримент із потерпілим ОСОБА_4 , який показав як саме відбувались події 10.02.2024. При проведенні указаної слідчої дії ОСОБА_4 показав, що з метою зупинити ОСОБА_6 він взяв за ремінець сумки своєю рукою останнього. Після цього ОСОБА_6 наніс йому своєю рукою удар по руці, а саме по пальцях. Після чого ОСОБА_4 забрав руку із ремінця сумки ОСОБА_6 (том 1, а.с. 81 - 83).

Допитаний в статусі свідка ОСОБА_6 відмовився від надання показів в порядку ст. 63 Конституції України (том 1, а.с. 91 93).

В ході досудового розслідування проведено слідчий експеримент із свідком ОСОБА_9 , знайомим ОСОБА_4 , який також показав як саме відбувались події 10.02.2024 (том 1, а.с. 94 97).

Також отримано відеозаписи із камер відеоспостереження ІС «Безпечна Львівщина» по факту події, яка мала місце 10.02.2024 на АДРЕСА_1 , при огляді яких факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , не встановлено.

Відтворенням файлу з назвою «О_Привокзальний на вул.Федьковича 2_2102_to_4156» встановлено що у проміжку з 00:01:18 00:05:00 ньому містяться такі дані.

Зокрема, зафіксовано виїзд автомобіля білого кольору (час на камері 12:22:19) та появу на вільному місці ОСОБА_6 (12:22:24). В цей момент появляється автомобіль «Lexus» (12:22:32), який зупиняється на проїзній частині перед вільним місцем та ОСОБА_6 . ОСОБА_6 корпусом свого тіла стояв саме на місці призначеному для паркування автомобіля, орієнтовно на синій розмітці, тож його місцезнаходження не дозволяло заїзд транспортного засобу без наїзду на пішохода. ОСОБА_6 одразу почав жестикулювати руками перед капотом автомобіля «Lexus», далі автомобіль продовжив рух та о 12:22:45 капотом здійснив наїзд на ОСОБА_6 , який подався назад, але втримався на ногах та здійснив миттєвий одиничний удар рукою по капоту автомобіля. Автомобіль «Lexus» зупинився, а ОСОБА_6 продовжував залишатися на місці. Тоді з автомобіля «Lexus» вийшов його водій, та в притул підійшов до ОСОБА_6 (12:22:55). Після чого чоловіки сперечалися на вулиці та до них почали підходити інші особи. Зокрема, о 12:23:45 видно появу чоловіка який рукою вказує на капот автомобіля «Lexus». ОСОБА_6 залишався перед капотом автомобіля «Lexus» до 12:25:52 і лише з цієї секунди звільнив йому шлях для заїзду, відійшовши в бік, на той момент біля автомобіля сторонніх осіб не було видно. Після цього о 12:26:03 автомобіль «Lexus» з`їхав із проїзної частини на місце для паркування. Надалі учасники події перебували у зоні, яка не охоплюється камерами відео спостереження (том 1, а.с. 147 153).

Відеозаписом не встановлено наявності на автомобілі «Lexus» розпізнавальних знаків, які б свідчили про керування ним особою з інвалідністю.

Пізніше до матеріалів справи долучено копію пенсійного посвідчення №, серії НОМЕР_3 , виданого 30.11.2022 ОСОБА_4 як особі з інвалідністю ІІ групи, встановленої довічно (том 1, а.с. 179).

Таким чином, в ході проведення дізнання встановлено особу, яка, зі слів потерпілого, нанесла йому тілесні ушкодження. Таким є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Львова, одружений, має двох дітей, є особою з інвалідністю внаслідок війни, а саме з числа військовослужбовців, які отримали поранення, контузії, каліцтва, інші захворювання, одержані під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Має у власності у власності автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 (дата реєстрації 25.09.2021, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 ).

На указану особу отримано аналітичний профіль та зібрано характеризуючі дані (том 1, а.с. 102 124). Попри відсутність будь-яких сумнів у особі ОСОБА_6 , після скасування прокурором постанови про закриття кримінального провадження, для формальної повноти досудового розслідування також проведено впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_4 з метою впізнання особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження 10.02.2024 на площі Липневій у м. Львові. Потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_6 , з яким у нього відбувся конфлікт (том 1, а.с. 203 205).

В ході проведення дізнання неодноразово скеровано повістки про виклик ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Однак, до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надходили їх заяви про відмову від проведення будь яких слідчих дій, з посиланням на ст. 63 Конституції України (том 1, а.с. 202, 226 229).

В ході проведення дізнання встановити інших свідків та очевидців по факту вищеописаної події не виявилось можливим (том 1, а.с. 230 231).

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тобто слідчий самостійно визначає, які слідчі дії необхідно та достатньо провести для встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні для забезпечення повноти досудового розслідування дізнавачем здійснено цілу низку слідчих (розшукових) дій, внаслідок яких здобуто фактичні дані з різних процесуальних джерел доказування. Указане свідчить про виконання всіх дій, спрямованих на виконання завдань кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При здійсненні указаних повноважень дізнавачем також враховуються основоположні гарантії, такі як свобода від самовикриття і право не свідчити проти себе та близьких родичів чи членів сім`ї (ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України). Такими свободами скористались ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 .

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що дізнавач мотивував своє рішення відсутністю у ОСОБА_6 прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень та закрив кримінальне провадження за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення та нанесення ударів саме з метою вивільнитись від утримування ОСОБА_4 .

При цьому ОСОБА_13 вважає, що мав законне право утримувати ОСОБА_6 зважаючи на те, що той пошкодив його автомобіль «Lexus» та хотів покинути місце події. При цьому зазначає, що потерпілий не чинив відносно даної особи жодних неправомірних дій та пропонує слідчому судді взяти до уваги всю сукупність обставин справи.

Слідчий суддя бере до уваги всю сукупність обставин справи і погоджується із висновками дізнавача та доводами прокурора про відсутність у ОСОБА_6 будь-якого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Крім цього, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено жодних підстав для висновку про те, що нанесення ударів здійснювалось з метою іншою, ніж з тією щоб звільнитись від утримування ОСОБА_4 . Про це указують свідки ОСОБА_9 (а.с. 45) та ОСОБА_7 (а.с. 63). Крім цього, тілесні ушкодження виникли виключно на тій руці ОСОБА_4 , якою він утримував ОСОБА_6 , тобто лівій. Щодо доводів ОСОБА_4 , то слідчий суддя не може залишити поза увагою дані відео файлу з назвою «О_Привокзальний на вул.Федьковича 2_2102_to_4156», у якому в повній мірі відтворено обстановку розвитку подій до шарпанини та відповідну поведінку учасників, у тому числі наїзд ОСОБА_4 на ОСОБА_6 , якого він за встановлених обставин не міг не помітити, та миттєвий удар ОСОБА_6 рукою по капоту автомобіля, як наслідок наїзду.

Таким чином, у даній конкретній ситуації вся сукупність обставин справи дійсно вказує на розвиток раптового конфлікту через одне місце для паркування, призначене для осіб з інвалідністю, яке хотіли зайняти два автомобілі. При цьому, одна особа з інвалідністю хотіла його зайняти автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_2 , інша особа з інвалідністю хотіла його зайняти автомобілем «Lexus», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 . І указана конфліктна ситуація завершилась для ОСОБА_6 спершу наїздом на нього капотом автомобіля «Lexus», внаслідок чого він подався назад, але втримуючись на ногах миттєво вдарив рукою по його капоту, а потім ще й шарпаниною та утримуванням його водієм цього ж автомобіля «Lexus».

З наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що у продовж строку досудового розслідування дізнавачем проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, та забезпечено повноту встановлення обставин кримінального провадження.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення (проступку), що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК України.

У даному випадку слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення дізнавача стосовно необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена упродовж п`яти днів (ч.2 ст. 309 КПК України).

Слідчий суддя ОСОБА_1