ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем - ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження провадженні №201/1892/24 (пр. № 1-кп/201/937/2024), відомості про яке 29 січня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Хуст Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 27 березня 1997 року вироком Хорольского районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 215-3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, звільнений 22 січня 1999 року умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців 14 днів; 04 серпня 1999 року вироком Броварського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 02 серпня 2002 року по відбуттю строку покарання; 22 вересня 2003 року вироком Хорольсокого районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 05 серпня 2005 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 3 дні; 02 червня 2006 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі на строк 4 роки, вироком Апеляційного суду Полтавської області від 27 листопада 2009 року вирок змінено та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнений від призначеного покарання у зв`язку з його відбуттям; 11 березня 2010 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, вироком Апеляційного суду Полтавської області від 04 червня 2010 року вирок змінено та призначено покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26 липня 2011 року по відбуттю строку покарання; 21 лютого 2012 року вироком Хорольського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки; 08 жовтня 2012 року вироком Хорольского районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі, звільнений 23 травня 2019 року по відбуттю строку покарання; 22 жовтня 2020 року вироком Полтавського районного суду Полтавьскої області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; 04 листопада 2022 року вироком Київського районного суду м. Полтави за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. ст. 69, 70 КК України до остаточного покарання у виді 6 місяців арешту, звільнений 09 грудня 2022 року по відбуттю строку покарання; 29 лютого 2024 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-Х від 15 березня 2022 року (реєстровий №7168) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2212-Х від 21 квітня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2263-IX від 22 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2500-Х від 15 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2738-1Х від 16 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2915-IX від 07 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3057-Х від 02 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента у країни «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3275-Х від 27 липня 2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 строком на 90 діб.

Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3429-1Х від 08 листопада 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03 березня 2022 року внесені зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Так, в період дії воєнного стану, 28 січня 2024 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.00 години у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 28 січня 2024 року приблизно о 15.00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 зайшов до приміщення бізнес центру ТОВ «МАСПО-В», та побачив на першому поверсі на робочому столі охорони відеодомофон Hikvision IP Video Intercom Indoor Station model: DS-KH6320-TE1 у кількості 1 штука, вартістю 5284,62 грн., що належать ТОВ «МАСПО-В», , який визначив об?єктом свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв своїми руками з робочого столу охорони відеодомофон Hikvision IP Video Intercom Indoor Station model: DS-KH6320-TE1 у кількості 1 штука, вартістю 5284,62 грн., що належать ТОВ «МАСНО-В», , та помістив вказане майно до правої кишені куртки одягненої на ньому, після чого, утримуючи при собі вказане майно, покинув приміщення бізнес центру спричинивши ТОВ «МАСПО-В», матеріальну шкоду на 5284,62 грн.

Після чого ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши своїми злочинними діями матеріальну шкоду ТОВ «МАСПО-В», на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав в повному обсязі та щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та відсутність таких, що його обтяжують, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з його реальним відбуттям, при цьому, таке покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом встановлено, що обвинуваченого ОСОБА_4 вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2024 року було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі, від відбування якого, було звільнено на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік, при цьому, ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні судом також прийнято рішення про звільнення обвинуваченого від призначеного йому покарання з випробуванням.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська покарання від 29 лютого 2024 року у виді 1 року обмеження волі, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком суду, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази відеодомофон Hikvision IP Video Intercom Indoor Station, переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого - залишити за належністю законному володільцю; DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні у розмірі 200,00 (двісті) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1