Оболонський районний суд міста Києва
Справа № 756/9594/24
Провадження № 1-кп/756/1462/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000697 від 14.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Святошинського районного суду м. Києва 14.05.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, діючи в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, згідно якої обіг наркотичного засобу метадону (фенадону) - обмежено, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, 13.06.2024, перебував поряд з будинком АДРЕСА_2 , де знайшов на землі блістер із вмістом трьох таблеток білого кольору. Оскільки, ОСОБА_4 раніше вживав наркотичні засоби, тому зрозумів, що вмістом вказаного блістеру з трьома пігулками білого кольору є наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), внаслідок чого у нього в цьому ж місці та в цей же час виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, для власного вживання без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.06.2024, підняв вказаний блістер із вмістом трьох таблеток білого кольору та після чого поклав до рюкзака, який в той день мав при собі, тим самим незаконно безоплатно придбав та почав зберігати вищевказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 13.06.2024, близько 21 год. 30 хв., перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_4 повідомив, що у власному рюкзаку, який в той день мав при собі, знаходиться блістер із вмістом трьох таблеток білого кольору, які він незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Як наслідок, цього ж дня, тобто 13.06.2024, близько 22 год. 17 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ярослава Івашкевича, у ході проведення слідчих дій, СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_4 , у присутності двох понятих, добровільно надав для огляду та подальшого вилучення зі свого рюкзаку, який був на той час при ньому, блістер із вмістом трьох таблеток білого кольору.

Встановлено, що вилучені у ході слідчої дії три таблетки білого кольору, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) складає 0,066 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» становить більш, ніж невеликий розмір.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами), «Список № 1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а саме пояснив, що дійсно 13.06.2024 він на землі біля будинку АДРЕСА_2 знайшов блістер з трьома таблетками, та одразу зрозумів, що то метадон. Поклав їх собі в рюкзак для власного вживання і в той же день був зупинений працівниками поліції. На їх запитання щодо наявності у нього заборонених предметів, він добровільно видав таблетки мета дону, які зберігав. Підтвердив, що має вирок суду за ч. 1 ст. 309 КК України, колись вже проходив лікування від наркоманії, але не стримався. Він не оспорює фактичні обставини справи, розмір і кількість наркотичних засобів, шкодує про вчинене, обіцяє не допускати протиправної поведінки у майбутньому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд, з`ясувавши в учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, пояснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши згоду учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежившись наданими обвинуваченим показаннями, а також документами, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд дійшов висновку, що діяння обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, що виявилось у визнанні обвинуваченим своєї вини, послідовної позиції під час розгляду справи, видача працівникам поліції наркотичного засобу.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Із наданих прокурором документів встановлено, що ОСОБА_4 є раніше судимим, вироком Святошинського районного суду м. Києва 14.05.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений продовжує вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті, оскільки це покарання є необхідним для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення у період іспитового строку, визначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2024 року, то на підставі статей 71, 72 КК України, до покарання за цим вироком слід приєднати частково невідбуте покарання за попереднім вироком.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 статей 69, 75 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався і клопотань про обрання запобіжного заходу не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта у загальній сумі 3 029,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі статей 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2024 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік і 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у загальному розмірі 3 029 грн. 00 коп. на рахунок ГУК у м. Києві, по коду доходів 24060300 «Інші надходження» (МФО 899998) України.

Речові докази у справі:

- наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), масою 0,066 г., який було передано на відповідальне зберігання до камери схову Оболонського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 002777) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1