САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/875/24
Провадження №1-кп/726/88/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

та її законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000261 від 11.03.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2024 близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в номері АДРЕСА_1 , безпідставно, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, здійснила через відчинене вікно готельного номеру 4 постріли з пневматичного пістолету ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що зреагував адміністратор закладу ОСОБА_7 , який зайшов до вищезазначеного номеру та забрав пістолет у ОСОБА_5 . Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 10.03.2024, близько 20 год. 35 хв., перебуваючи в ресторанно-готельному комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 зайшла до приміщення сауни, де в присутності відвідувачів висловлювалась нецензурною лайкою, в результаті протиправних дій ОСОБА_5 було зірвано роботу закладу РГК «Baron Gartenberg».

Таким чином, дії ОСОБА_5 містять ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК У країни, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство).

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 , оскільки її хвороба, не дозволяє їй усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

ОСОБА_5 , як особа, відносно якої до суду внесено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання про застосування таких заходів стосовно неї.

Адвокат та законний представник в судовому засіданні також не заперечували проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про наявність належних правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи №430 від 28.03.2024 року, на час проведення експертизи під експертна ОСОБА_5 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту.

Наявні зміни психіки на даний час позбавляють її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_5 теж виявляла ознаки психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної, безперервний перебіг, виражений змішаний тип дефекту. За своїм психічним станом вона не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи психічний стан ОСОБА_5 на даний час, відносно неї рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання. (а.с. 132-133).

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а у силу ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 з урахуванням характеру та тяжкості наявного психічного захворювання, ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, а також тяжкості вчинення суспільно-небезпечних діянь, необхідно задовольнити і застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Підстав застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст.94 КК України, суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, на підставі ст. 19, ст. 92, ст. 93, ст. 94 КК України, керуючись ст.ст. 395, 505, 512, 513, 516, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речовий доказ: DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію ухвали суду негайно, після її проголошення, вручити прокурору, ОСОБА_5 та захиснику.

Головуючий суддяОСОБА_1