Провадження №1-кс/369/2247/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами (надалі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами).

Відповідно до п. 3 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

Відповідно до п. 8.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам.

Однак, всупереч вимогам вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_5 вчинив злочини проти порядку громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення п. п. 1, 2, 3 положення та п. 8.1. Інструкції у липні 2024 року перебуваючи на території лісосмуги в Голосіївського районі м. Києва (точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено), знайшов на землі таким чином здійснив придбання корпусу оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, який до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини та уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, який відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, придатний до вибуху, та промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, придатною до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування, які поклав до однієї із кишень одягу та переніс при собі у лівій кишені шортів у які був вдягнений без передбаченого законом дозволу із невстановленого досудовим розслідуванням місця до території кладовища.

12.07.2024 близько 21 год. 40 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: Київська область, Фастівський район, смт Чабани, по вулиці Польова, поблизу з кладовищем, де був помічений місцевими мешканцями, які викликали працівників поліції, оскільки поведінка останнього їм здалася підозрілою. В ході перевірки документів, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_5 , повідомив, що має при собі гранату та запал до неї.

12.07.2024 о 23 год. 59 хв., в ході проведення затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу з кладовищем у громадянина ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено працівниками поліції вищезазначені уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, який відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів, придатний до вибуху, та промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, придатною до вибуху при застосуванні відповідного засобу детонування, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, який до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини.

При конструктивному поєднанні уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ із спорядженим вибуховою речовиною корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 в єдину конструкцію, що передбачено їх конструктивними особливостями і призначенням, вони утворюють оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом, придатною до вибуху, які ОСОБА_5 за вищевказаних обставин незаконно придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

12.07.2024 року о «21» год. «54» хв. у кримінальному провадженні № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Керч АР Криму, українець, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (зі слів).

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, постановою про визнання речовим доказом, протоколами допитів свідків та іншими доказами в сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

Прошу суд врахувати, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у майбутньому.

Реальним є ризик того, що підозрюваний може переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з огляду на те, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, останньому загрожує покарання, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до семи років.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України суд зобов`язаний оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Прошу суд врахувати практику ЄСПЛ із приводу тяжкості покарання, як фактора, що впливає на формування ризику можливого переховування підозрюваного.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання з метою переховуватися від органів розслідування та суду в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності. При цьому підозрюваний не працевлаштований та не має стабільного джерела доходів, не має достатніх міцних соціальних зв`язків та не має утриманців які б утримували його від переховування.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи неминучість караності своїх злочинних дій та тяжкість покарання, яке йому загрожує може почати ухилятися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Вказані обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, у зв`язку із їх недієвістю, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зокрема, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде недієвим у зв`язку із явною невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного проти громадської безпеки, а саме носіння бойових припасів і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу несе підвищену суспільну небезпеку. Оборонна осколкова ручна граната Ф-1, призначена для ураження живої сили противника, має велику площу ураження і у випадку підриву могла б спричинити значні пошкодження або тілесні ушкодження оточуючим.

Запобіжний захід у виді поруки не може бути застосований, оскільки на даний час відсутні відомості про осіб, які готові виступити поручителями.

Запобіжний захід у виді застави не може бути застосований, оскільки у органа досудового слідства на даний час відсутні відомості щодо можливості внесення застави підозрюваним або заставодавцем у тій сумі, яка була б здатна убезпечити вищевказані ризики.

Разом з тим, сторона обвинувачення, враховуючи каяття підозрюваного у вчиненому злочині, що певною мірою зменшує вірогідність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не наполягає на найсуворішому запобіжному заході.

За таких обставин орган досудового розслідування приходить до висновку що застосування більш м`яких запобіжних заходів передбачених КПК України, аніж домашній арешт не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 разом з тим буде таким, що у повній мірі відповідає особі підозрюваного, характеру вчиненого злочину та його ставленню до нього.

На підставі вище наведеного, слідчий просив слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; у період часу з 20:00 год. до 07:00 год. не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду за винятком випадків, що необхідні для перебуванні в укритті під час повітряних тривог.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний вимоги клопотання підтримав.

У судовому засіданні захисник проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів клопотання СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

12.07.2024 року о «21» год. «54» хв. у кримінальному провадженні № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення даного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, постановою про визнання речовим доказом, протоколами допитів свідків та іншими доказами в сукупності.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2001 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, N182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність на утриманні малолітньої дитини та наявність постійного місця праці, приходжу до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню частково.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, є доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У відповідності до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Саме домашній арешт у нічний час з 22.00 години до 06.00 години наступного дня забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Оцінивши в сукупності усі обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби за місцем проживання підозрюваного. та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 про які йдеться в клопотанні слідчого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000006 від 12 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 57 (п`ятдесят сім) діб до 09 вересня 2024 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 57 (п`ятдесят сім) діб до 09 вересня 2024 року (включно) наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора, або суду за винятком випадків, що необхідні для перебуванні в укритті під час повітряних тривог.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі судового засідання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1