Справа № 642/2207/24
Провадження № 1-в/243/295/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нововасилівка Запорізької області, громадянина України, засудженого 30 травня 2024 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про звільнення від призначеного покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях надійшло подання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 уповноважений орган з питань пробації обґрунтовує тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ. Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2270 грн. Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено. Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно частини 2 статті 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_5 , становить менше 3028 грн., а саме 1306 грн. У зв`язку із чим просить суд звільнити ОСОБА_5 від призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду подання повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, вимоги подання підтримала.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання, про що надав письмову заяву.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду даної справи повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання, осіб які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи доходить висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, зобов`язавши його протягом іспитового строку періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року відносно ОСОБА_5 набрав законної сили 02 липня 2024 року та був прийнятий до виконання відділом № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

18 липня 2024 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підпадає під ознаки дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Таким чином декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказаний Закон набув чинності 09 серпня 2024 року та є дійсним.

Частиною другою статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене узгоджується також з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, згідно з якими «…зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ (неоподатковуваного мінімуму) для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.»

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України 23.02.2024 та 26.02.2024. Загальна вартість викраденого майна склала 1306 грн.

Як вбачається зі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік», установлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 3028 грн.

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень була встановлена сума неоподатковуваного мінімуму в розмірі 1514,00 грн (3028 грн 50%), а отже два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що є найвищою межею при кваліфікації дрібного викрадення майна, згідно змін, внесених до КУпАП Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, станом на час вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення складали 3028 грн.

При таких обставинах, оскільки вартість викраденого ОСОБА_5 майна не перевищує 3028 грн, з огляду на зміни, внесені Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_5 було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року, декриміналізовано та підпадає під ознаки дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання уповноваженого органу з питань пробації, оскільки зміни, внесені Законом України № 3886-ІХдо ст. 51 КУпАП, впливають на визначення складу кримінального правопорушення при притягненні особи до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та скасовують кримінальну протиправність діяння, за яке був засуджений ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 537-539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2024 року у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області ОСОБА_1