Справа № 646/7691/24
Провадження № 1-кс/646/2767/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від розгляду скарги про скасування підозри в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК (справа № 646/7691/24 н/п 1-кс/953/2755/2024),

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді, в якій він просить відвести слідчого суддю Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від розгляду скарги про скасування підозри ОСОБА_3 .

На обґрунтування заяви зазначає, що у провадженні слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді скарга про повідомлення про підозру від 10.07.2024 р. стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001650 від 10.07.2024. Під час початку судового засідання захисник ОСОБА_4 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_5 , оскільки вона не може брати участь у розгляді скарги тому, що слідчий суддя ОСОБА_5 вже прийняла рішення щодо клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, де робився висновок про обґрунтованість заяленої ОСОБА_3 підозри, а тому вона можливо зацікавлена в розгляді його клопотання і об`єктивно прийняти рішення не може.

Захисник ОСОБА_4 в заяві просив розглядати вказану заяву без його участі та участі підозрюваного ОСОБА_3 .

В судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі.

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву, в якій просила розглянути заяву про відвід без її участі.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлений відвід слідчому судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013 (заява № 21722/11), зазначається, що як правило безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Коли вирішується, чи є в цьому випадку законні підстави побоюватися, що конкретному органу не вистачає неупередженості, то позиція тих, хто про це стверджує, важлива, але не є визначальною. Визначальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно виправданими (рішення ЄСПЛ Kyprianou проти Кіпру [GC], № 73797/01, п. 118, ЄСПЛ 2005; Феррантеллі та Сантангело проти Італії, рішення від 07.08.1996, Доповіді 1996-III, с. 951-52, п. 58 та Wettstein v. Switzerland, № 33958/96, п. 44, CEDH 2000-XII).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлено на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості. Разом із тим, сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес може перетворитись на тривалу недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000¬XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Вивчивши заяву про відвід, суд доходить висновку, що заявником, адвокатом ОСОБА_4 не наведено достатніх та переконливих обставини, які б викликали сумніви у неупередженості судді ОСОБА_5 . Посилання заявника на те, що суддею було задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не може свідчити про те, що у судді могла сформуватися упереджена думка щодо обставин справи. Само по собі ухвалення слідчим суддею певних процесуальних рішень не може свідчити про упередженість судді.

З огляду на вищевикладене, не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , під час розгляду скарги про скасування підозри в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК.

Будь-яких доказів, які б могли свідчити про упередженість слідчого судді, захисником не надано.

Таким чином, суд доходить висновку про невмотивованість заявленого відводу, а тому, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від розгляду скарги про скасування підозри в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК (справа № 646/7691/24 н/п 1-кс/953/2755/2024) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1