23.08.2024
Справа № 642/4253/23
1-кс/642/2586/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника, захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022р.,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій він просить зобов`язати прокурора ОСОБА_6 та слідчого визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022.

У скарзі зазначено, що слідчий слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 , які здійснюють досудове розслідування та процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022, неодноразово відмовляли йому у визнанні потерпілим.

Також заявник просив поновити йому строк на подання даної скарги, оскільки він тримається у слідчому ізоляторі, провести засідання за його участі та участі слідчого і прокурора.

Ухвалою слідчого судді від 16.08.2024р. було відкрито провадження за скаргою, та витребувані матеріали кримінального провадження.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав, просив зобов`язати слідчого та прокурора визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні. Зазначив, що є вказівки першого заступника керівника Харківської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 від 27.06.2024р. про допит ОСОБА_3 в якості потерпілого. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Вирок Київського районного суду м.Харкова, яким його засуджено і в якому є відомості про його фактичне затримання, на даний час оскаржений в Харківському апеляційному суді.

Представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримав, зазначив, що кримінальне провадження триває два роки і у слідчого була можливість допитати ОСОБА_3 як свідка так і в якості потерпілого. Тому вбачається бездіяльність слідчого, в т.ч. невиконання вказівок прокурора.

Слідчий ТУ ДБР у м. Полтаві (з дислокацією в м. Харкові) ОСОБА_8 , в провадженні якої зараз перебуває кримінальне провадження, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги без її участі, у зв`язку із службовою зайнятістю, у задоволенні скарги просила відмовити. Надала до суду матеріали кримінального провадження №0000420 від 09.06.2022 р.

Прокурор ОСОБА_6 надала заяву про розгляд скарги без її участі, при цьому проти задоволення скарги заперечувала.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи строки розгляду скарги, згідно ч.2 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за наявними в суду матеріалами та за відсутності осіб, що не з`явились.

Вислухавши заявника ОСОБА_3 та його представника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві (з дислокацією у м.Харкові) перебуває кримінальне провадження № 0000420 від 09.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України просив зобов`язати прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_5 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022 р.

В заглавній частині скарги зазначено, що вона подається на рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим. Проте ОСОБА_3 в своїх вимогах не оскаржує конкретної постанови слідчого чи прокурора про відмову у задоволенні його клопотання у визнанні потерпілим, як того вимагає процедура оскарження рішення слідчого чи прокурора у порядку визначеному п.5 ч.1 ст.303 КПК України.

На цю норму також посилається ОСОБА_3 у своїй скарзі.

В скарзі, а також в ході її розгляду ОСОБА_3 не зазначив яку саме постанову прокурора чи слідчого він оскаржує як незаконну.

ОСОБА_3 в своїй скарзі просить слідчого суддю зобов`язати слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харків) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022 р.

Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Чинним КПК України не передбачене право слідчого судді зобов`язувати слідчого чи прокурора щодо визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні, а тому вимоги скарги про зобов`язання визнати потерпілим у кримінальному провадженні не відноситься до повноважень слідчого судді.

На досудовому провадженні може бути оскаржене лише рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Також слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова у справі №642/4253/23 від 18 березня 2024 р., яка набрала законної сили, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано постанову слідчого Другого слідчого відділу (із дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 31.10.2023 року в кримінальному провадженні № 0000420 від 09.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим. В іншій частині скаргу, зокрема, зобов`язати слідчого винести постанову в якій визнати ОСОБА_3 потерпілим, залишено без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м.Харків) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022 р. задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 110, п.5 ч.1 ст.303, ст.307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 та прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000420 від 09.06.2022 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23.08.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_1