Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/571/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Cкадовськ, Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 15.02.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року задоволено клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 , та обрано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що затримання особи, доставити підозрювану до місця кримінального провадження для розгляду слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт вказує на те, що слідчий суддя задовольнив клопотання сторони обвинувачення безпідставно та прийняв до уваги доводи слідчого та прокурора щодо обґрунтованості підозри.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя не звернув уваги на Наказ ОФІСУ ГЕНЕРАЛЬНОГО ПРОКУРОРА №141 від 30.05.2023 року «Про затвердження Порядку організації публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик, повідомлень про підозру та відомостей щодо підозрюваних, стосовно яких надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування на Розділ III про публікацію повідомлення про підозру, а саме у публікації повідомлення про підозру у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження зазначаються: прізвище та посада слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;(НЕ МАЄ ТАКИХ ВІДОМОСТЕЙ) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання(НЕ ВКАЗАНО), громадянство)(НЕ ВКАЗАНО), якій повідомляється про підозру; номер кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри(НЕМАЄ), правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; дата складення повідомлення про підозру; а також посилання на відповідний розділ офіційного вебсайту Офісу Генерального прокурора, де розміщується сканована копія повідомлення про підозру.

Відтак була порушена відповідна процедура зазначена у ч.1 ст. 2 КПК України, тому не можна вважати, що його підзахисна належним способом була повідомлена про підозру.

Так само і не було долучено до клопотання Витяг з ЄРДР.

Отже, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби у судовому розгляді виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Учасники процесу, будучи повідомлені належним чином про час та місце судового засідання до апеляційного суду не з`явились.

Захисник ОСОБА_5 та прокурор відділу обласної прокуратури ОСОБА_9 подали заяви, в яких просили апеляційний розгляд провести без їх участі.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, СВ УСБУ в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000029 від 15.02.2024 за ч.3 ст. 111-1 КК України.

12.06.2024, відповідно до вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, відносно громадянки ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України. Однак, останній повідомлення про підозру особисто не вручено, оскільки вжитими всіма можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_6 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки остання переховується від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111-1 та ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

12.06.2024, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в порядку передбаченому Главою 11 КПК України, а саме її опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Разом з цим опубліковано повістки про її виклик 17.06.2024, 18.06.2024 та 19.06.2024, в період часу з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., для допиту як підозрюваної та проведення інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_6 на виклик не з`явилася та не повідомила про причини свого неприбуття.

12.07.2024 винесено постанову про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 15.10.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на тимчасово не підконтрольній Україні території, а саме в м. Скадовськ Херсонської області, де працює на посаді директора (мовою оригіналу) «Государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «Скадовская школа № 1» , де переховується від органів досудового слідства та суду та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови її належного повідомлення про такий виклик.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року задоволено клопотання cлідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке погоджене з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 , та обрано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснено, що після затримання особи, доставити підозрювану до місця кримінального провадження для розгляду слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його законним, обґрунтованим і вмотивованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи підозрюваній ОСОБА_6 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Також слідчий суддя вважав доведеним наявність таких ризиків, як можливість з боку підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що у разі доведення її винуватості передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а тому, ризик втечі для підозрюваної у цьому випадку є реальним.

Також, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі, підозрювана має можливість вільного пересування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення, про які невідоме органу досудового розслідування.

Крім того, підозрювана може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні , що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України врахував тяжкість покарання за інкриміновані діяння, наявні вагомі докази про вчинення нею злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у вчиненні якого вона підозрюється, відтак клопотання підлягало задоволенню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання про обрання запобіжного заходу і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам захисника, правильно встановив, що наведені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які викладені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи при цьому те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах провадження, докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, реальну можливість незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_6 з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід є необхідним у даному випадку для виконання завдань кримінального провадження.

Не погоджується колегія суддів з доводами захисника про те, що ОСОБА_6 не набула статус підозрюваної, оскільки остання належним чином була повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, що є достатнім вважати набуття нею статусу підозрюваної у даному кримінальному провадженні.

При цьому слід вказати, твердження захисника, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 не було вручено у передбачений КПК України спосіб, є помилковим, оскільки клопотання слідчого розглядається за правилами ч. 6 ст. 193 КПК України і під час якого слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які визначені в п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а питання, пов`язані із врученням особі письмового повідомлення про підозру, врегульовані ст. 278 КПК України і є предметом судового розгляду скарг на повідомлення про підозру, розгляд яких здійснюється в порядку ст. 303 КПК України.

Крім того, колегія суддів встановила, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, тобто клопотання слідчого і додані до нього документи містять посилання на обставини, які дають вагомі підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Таким чином доводи викладені в апеляційній скарзі захисника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для обрання відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу. При цьому, слід зазначити, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2024 року, відносно підозрюваної ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4