Провадження № 1-кс/686/7010/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою ОСОБА_3 , щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. У скарзі ОСОБА_3 , окрім іншого, йдеться про те, що ним 06.08.2024 р. до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області була надіслана заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, і ця заява вказаним органом досудового розслідування була отримана 12.08.2024 р., однак, всупереч ст.214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаною заявою, станом на 19.08.2024 р., внесені не були. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області забезпечити внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за поданою ОСОБА_3 заявою від 06.08.2024 року і протягом 24 години, з моменту внесення таких відомостей, надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаржник ОСОБА_3 , його представник ОСОБА_4 , які клопотали про розгляд скарги без їх участі, та представник органу досудового розслідування у судове засідання не з`явились.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вказане, враховуючи принцип диспозитивності, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги та надані копії матеріалів перевірки, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Положеннями частини 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із наданих матеріалів перевірки вбачається, що, дійсно, 06.08.2024 р. ОСОБА_3 , за допомогою поштового зв`язку, було скеровано до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області заяву, яка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал НП України» Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ХРУП 17.08.2024 р. за №15729. У вказаній заяві ОСОБА_3 повідомляв про те, що «Нетішинським ВП Славутського ВП ГУНП у Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000317, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України, під час якого було проведено допит свідка ОСОБА_5 , голови ГБК «Автомобіліст», який був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.383 КК України. Під час цього допиту, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за ст.191 КК України, надав слідчому неправдиві показання, вказуючи, що отримані 16.12.20155 року ГБК «Автомобіліст» кошти від продажу трансформаторної підстанції ТПК-400, на загальну суму 19600 грн. були використані для виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки ТОВ «Подільський земельний центр». Проте, насправді кошти від реалізації трансформаторної підстанції не були перераховані для ТОВ «Подільський земельний центр» за надані послуги, а привласнені ОСОБА_5 . Докази оплати послуг ТОВ «Подільський земельний центр», упродовж всього дізнання, у кримінальному провадженні №0000723 від 03.10.2022, були відсутні. Пізніше, в матеріалах кримінального провадження з`явилась довідка директора ТОВ «Подільський земельний центр» вих.№269 від 28.09.2023, якою начебто вказане підтвердження укладення договорів між ТОВ «Подільський земельний центр» і ГБК «Автомобіліст», їх оплата в повному обсязі та виконання умов договору, а також, із її даних вбачається, що роботи по двох договорах виконувалися ще в 2016-2017 роках і кошти від ГБК «Автомобіліст» надходили в той же період. У ТОВ «Подільський земельний центр» не було можливості підтвердити надходження цих коштів, оскільки бухгалтер, яка вела бухгалтерський облік на момент виконання договорів, звільнилась ще у 2019 році. Зважаючи на проміжок часу, який пройшов з моменту укладення цих договорів, інформація у ТОВ «Подільський земельний центр» не збереглась. Проте, такі відомості, зазначені в довідці директора ТОВ «Подільський земельний центр» вих.№269 від 28.09.2023, є завідомо неправдивими. Оплата послуг ТОВ «Подільський земельний центр», із виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки, не проводилась. По-перше, технічна документація по встановленню меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , так і не була надана ОСОБА_5 чи ГБК «Автомобіліст» на підтвердження результату наданих послуг, і відсутня в матеріалах кримінального провадження. У матеріалах справи у кримінальному провадженні №0000723 від 03.10.2022 наявні копії відповідей ГБК «Автомобіліст» від 29.06.2022 №13 на адвокатський запит і від 30.06.2022 на заяву ОСОБА_3 , де голова кооперативу чітко вказує, що технічна документація по договору №1/16/356/1 від 30.08.2016 взагалі відсутня в розпорядженні кооперативу. По-друге, те, що оплату відповідних послуг ТОВ «Подільський земельний центр» здійснено не було, підтверджується відсутністю і в Товариства, і в Гаражно-будівельного кооперативу будь-яких первинних платіжних документів про розрахунок між ними. Загальна сума витрачена на виготовлення технічної документації становить 19600 грн. (від продажу трансформатора) + 5900 грн. (кошти зібрані з блоку «М») = 25500 грн. Однак, виплата такої суми від ГБК «Автомобіліст» для ТОВ «Подільський земельний центр» не підтверджена жодними первинними бухгалтерськими документами. Разом з тим, оскільки представники ТОВ «Подільський земельний центр» стверджують про неможливість надати платіжні документи (бо такі відсутні із об`єктивних причин, за їхніми словами), усі фінансові операції можуть бути підтверджені виписками із банківських рахунків цих контрагентів. ТОВ і ГБК вказують, що оплата була проведена, проте, виписки із їхніх банківських рахунків можуть підтвердити, що розрахунку проведено не було. Оскільки інформація про фінансові операції клієнтів належить до банківської таємниці, самостійно отримати її ОСОБА_3 не в змозі, у зв`язку з чим, просить витребувати таку інформацію в ході проведення слідчих (розшукових) дій, після відкриття кримінального провадження за цією заявою. Таким чином, директором ТОВ «Подільський земельний центр» було здійснено службове підроблення - складено завідомо неправдивий офіційний документ (довідку вих. №269 від 28.09.2023), у зв`язку з чим, в його діях наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. ОСОБА_3 у заяві просив: прийняти від нього заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України; внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань; невідкладно розпочати досудове розслідування щодо директора ТОВ «Подільський земельний центр» у зв`язку із вчиненням дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України; визнати ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні; повідомити ОСОБА_3 письмово, у встановленому законом порядку і строки, про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; витребувати виписку з рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Подільський земельний центр» в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ідентифікаційний код 37971513, за 2016-2017 роки; витребувати виписки із банківських установ, в яких наявний або був відкритий банківський рахунок ТОВ «Подільський земельний центр» за 2016-2017 роки.»

Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за вказаною, поданою ОСОБА_3 , заявою від 06.08.2024 р., внесені не були.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4, 5 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Приписи ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписом ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже, ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, у поданій ОСОБА_3 заяві, датованій 06.08.2024 р., викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, зокрема й того, яке передбачене ч.1 ст.366 КК України, оскільки ця заява не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, не свідчить ця заява про те, що у випадку, про який повідомляв ОСОБА_3 , зокрема, у діянні директора ТОВ «Подільський земельний центр», мало місце саме умисне підроблення офіційного документу або службове підроблення, тобто, умисне складання, видача завідомо неправдивого офіційного документу, внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційного документу) не наведено у заяві, й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Аргументи ОСОБА_3 , висловлені ним у поданих заяві та скарзі, про можливе вчинення кримінального правопорушення, зокрема, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, фактично ґрунтуються на його власній оцінці та припущеннях про те, що відомості, зазначені у довідці директора ТОВ «Подільський земельний центр» №269 від 28.09.2023 р., є завідомо неправдивими, і про те, що оплата послуг вказаного товариства, за виготовлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки, взагалі не проводилась, і фактично ґрунтуються на бажанні ОСОБА_3 дослідити виписку по банківському рахунку ТОВ «Подільський земельний центр», незгоді скаржника із наданими у рамках кримінального провадження №0000317 свідком ОСОБА_5 показаннями, а також із порядком та обсягом проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000723, у рамках якого, очевидно, вже була надана оцінка, у сукупності з іншими наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, й довідці №269 від 28.09.2023 р., зміст якої не задовольняє ОСОБА_3 . Однак, ні подана ОСОБА_3 заява від 06.08.2024 р., ні додані до цієї заяви документи, жодним чином не свідчать про те, що директором ТОВ «Подільський земельний центр» було здійснено умисне підроблення офіційного документу. Окрім того, та обставина, що у відповіді на адвокатський запит від 29.06.2022 р. та у листі від 30.06.2022 р. головою ЖБК «Автомобіліст» ОСОБА_6 було запропоновано адвокату ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , через несправність оргтехніки, ознайомитись у приміщенні адміністрації кооперативу із копіями технічної документації із землеустрою, що була виготовлена у відповідності до додаткових угод до укладених договорів, жодним чином не спростовує фактів укладення між ТОВ «Подільський земельний центр» та ЖБК «Автомобіліст» тих договорів, про які зазначав у своїй заяві ОСОБА_3 , проведення за цими договорами (з додатковими угодами) відповідних робіт та оплати, а також жодним чином не свідчать зазначені лист та відповідь на запит про те, що довідка №269 від 28.09.2023 р., правомірність якої ставить під сумнів ОСОБА_3 , була підроблена. До того ж, самі твердження ОСОБА_3 в означеній заяві від 06.08.2024 р., а також його аргументи, викладені у скарзі, про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, недостатні для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать саме про вчинення кримінального правопорушення, і не можуть вказані обставини слугувати механізмом для притягнення до відповідальності службових осіб, у разі складення ними документів, зміст яких не задовольняє когось із учасників кримінального провадження.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представником органу досудового розслідування (в даному випадку представником Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області) правомірно не були внесенні відповідні відомості до ЄРДР на підставі поданої ОСОБА_3 заяви, датованої 06.08.2024 р.

Слідчий суддя не вбачає підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР. Ініціювання кримінального переслідування щодо особи, за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу, не відповідає приписам кримінального процесуального закону та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Враховуючи викладене, а також те, що уповноваженою особою Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, у даному випадку, не була допущена бездіяльність, яка б виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, про яку йдеться у поданій в ОСОБА_3 скарзі, тому, висловлена у цій скарзі вимога, щодо зобов`язання внесення відповідних відомостей до ЄРДР, задоволенню не підлягає.

Не підлягає до задоволення й вимога скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надати заявнику витяг з ЄРДР, оскільки вказана вимога є похідною від вимоги про зобов`язання внесення відповідних відомостей до ЄРДР, у задоволенні якої скаржнику відмовлено. Крім того, станом на момент розгляду скарги, бездіяльності з приводу ненадання заявнику витягу з ЄРДР (фактично із ще неіснуючого кримінального провадження) представником органу досудового розслідування допущено не було.

Керуючись ст.ст.110, 214, 303- 307, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя