Справа № 404/6647/24
Номер провадження 1-кс/404/2492/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому клопотання заступника начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню 0000046 стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограда, освіта вища, головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кропивницький» Кропивницької митниці Державної митної служби України,інваліда другої групи, хворіє на цукровий діабет, гіпертонію, учасник бойових дій, чотири державні відзнаки (медалі), одружений, утримує мати похилого віку, мешкає по АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, підозрюваного за ч.2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчогосуддіКіровського районного суду містаКіровограда з клопотанням про ОСОБА_6 , запобіжного заходу у видізастави, у зв`язку з тим, що 18 липня 2024 року ОСОБА_5 вручено письмовеповідомлення що він на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Кропивницький» Кропивницької митниці Державної митної служби,20.11.2023року, в період часу з 11:33 год. по 15:32 год., у приміщенні відділу митного оформлення повулиці Лавандовій, 27в, зловживаючи службовим становищемумисно неправильно визначив класифікацію труб на користь ДП «Завод Екоенергія» ТОВ «Полвакс-Україна», внаслідок чого ОСОБА_5 провів митне оформлення вказаного товару попідкатегорії 730431200 замість .

Вчинення підозрюваним таких дій дозволило декларанту недоплатити додержавного бюджетуантидемпінгове митов розмірі 41,07% та 20% ПДВ на суму 574 408, 22 грн., у зв`язку з цим кваліфіковано як заподіяння тяжкихнаслідків.

Після отримання вимоги від митного органу, декларант доплатив 574 408, 22 грн.

Слідчий з прокурором заявлені у клопотанні вимоги підтримали.

ОСОБА_5 і його захисник заперечили проти клопотання слідчого, оскільки недоведена підозра та відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваний слідству не перешкоджає, обіцяє виконувати всі покладені на нього обов`язки, має родину, дружину, дохід.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає вимогам ст.184 КПК України, та практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки митна декларація № 23UA65U8від 20.11.2023 та документи, які подавались для її оформлення; акт про результати проведення фактичної перевірки від 05.02.2024, проведеної комісією Кропивницької митниці Держмитслужби на підставі наказу № 6 від 19.01.2024 з додатками; покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи; Положення про Кропивницьку митницю, Положення про митний пост «Кропивницький» Кропивницької митниці; Положенням про відділ митного оформлення № 1 митного поста «Кропивницький» Кропивницької митниці; наказ про призначення на посаду ОСОБА_5 та його посадова інструкції, містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 364 КК України.

На початковій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд, за критерієм «поза розумного сумніву», тому твердження сторони захисту про оспорювання кваліфікації дій підозрюваного, не є стали основним предметом дослідження. При вирішенні поданого клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: тяжким, об`єктом посягання якого є порядок оформлення митних платежів.

У цьому випадку існує потреба для забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню. Не зважаючи на презумпцію невинуватості, позитивний обов`язок держави на проведення ефективного розслідування переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Враховано дані, що характеризують особу ОСОБА_5 та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним до восьми років позбавлення волі, тому домашній арешт, порука, особисте зобов`язання не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливі доводи та не долучив беззастережні докази необхідності застосування визначеного ним розміру застави для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Клішин проти України" у справі від 23.01.2012 №30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Враховується, що ОСОБА_5 міг з необережності визначити неправильну класифікацію труб, проте така подія ймовірно відбулась вперше за двадцять років проходження служби в митних органах.

Тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним до шести років позбавлення волі, стане умовою для початку можливого переховування від слідства та суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже ризик втечі існує, проте з урахуванням пенсійного віку, вислуги, попередньої бездоганної репутації та створення сталих суспільних зв`язків, такий ризик залишається у мінімальному вигляді. Місце реєстраційного обліку співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тому не існує ризику неявок. Сукупність перерахованих чинників, вказує про наявність незначного ризику неявки до слідчого і в суд.

Розмір заявлених збитків від злочину одразу було відшкодовано.

Обізнаність про місце роботи свідків та відстоювання власної правової позиції створює підґрунтя для незаконного впливу на очевидців, з якими він разом проходить службу. Разом з цим джерелом доказування у цьому провадженні є вилучені документи, тому ризик впливу на свідків заявлено суто формально, тому не приймається до уваги.

Прокурор не подав доказів умисного переховування від слідчого чи неповажності неявок. Навпаки, підозрюваний зобов`язується добровільно, свідомо, своєчасно з`являтися для проведення процесуальних дій, має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання, тобто безпідставні припущення прокурора про ризик втечі, неявки чи невиконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків. Припущення не використовуються при доказуванні. Прокурор не подав доказів, що підозрюваний не з`явилася для проведення слідчих дій. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення підозрюваного у цьому провадженні від слідства та суду. Навпаки, дії підозрюваного свідчать про бажання сприяти слідству, прагненні об`єктивно дослідити докази, повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак. Сукупність вказаних обставин переконує у щирості доводів підозрюваного про відсутність наміру переховування.

Додержуючись вимог ч. 1 ст. 178 КПК України враховано, що: підозрюваний сприяє слідству, суспільну небезпеку усвідомлює. Не зафіксовано спроб підозрюваного змінити місце реєстраційного обліку, проживання, чи переховуватись від слідства. Не перебуває на обліках у нарколога та психіатра. Крім того підозрюваний стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на нього процесуальних обов`язків підозрюваного. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з його участю. Заперечує можливість зміни місця постійного проживання та зобов`язується без потреб не виїжджати за межі міста в якому проживає. Наполягає про відсутність підстав та мотивів для продовження або вчинення нового злочину.

За правилами ст. 36, 40 КПК України, на прокурора та слідчого покладається обов`язок організувати проведення своєчасного ефективно досудового розслідування. Орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшукання, процесуальну фіксацію та забезпечення збереження доказів, а також допит свідків і вжити заходи для їх захисту чи зміни анкетних даних останніх, з метою запобігання впливу на очевидців та їх родичів. Ознаки протиправної поведінки припинено. Документи вилучили. Вказані обставини переконують у припиненні злочину. Відсутні умови для знищення доказів чи перешкоджання досудовому розслідуванню. Відсутні обставини, що обтяжують відальність.

На Національну поліцію покладається обов`язок організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Завдяки цьому орган досудового розслідування зможе попередити ризик вчинення нового можливого злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення разом з постійним контролем Національної поліції здатні попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення прокурора з клопотанням про застосування неспівмірного розміру застави.

Разом з цим підозрюваному не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, як порука, особисте зобов`язання, які не стануть дієвими, отже не забезпечать на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваного, разового характеру інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування достатньо застосувати заставу. Такий вид запобіжного заходу є гуманним і в достатній мірі забезпечить виконання особою процесуальних обов`язків за підозрою по економічному кримінальному правопорушенню, забезпечить реалізацію прав особи на працю і свободу, забезпечить його обов`язок утримувати соціально незахищених членів родини та одночасно контролювати його дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до частини 1 статті 182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів, який полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а саме постановою КМУ від 11.01.2012 №15) з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно ч. 6 ст. 182 КПК, підозрюваний який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також практика ЄСПЛ передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу. Взято до уваги практику ЄСПЛ, що слідчий суддя повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, у рішенні "Мангурас проти Іспанії" від 20.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує що під час встановлення права на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Для визначення розміру застави було враховано, що:

Не вилучили труб-речових доказів, за наявності яких можна остаточно переконатись про справжню класифікацію товару;

Судові експертизи не призначили;

Орган митного контролю не прийняв рішень згідно ч. 7 ст. 69 та ст. 345 Митного Кодексу України про зміну класифікації товару за критерієм УКЗТ. Тотожну вимогу містить пункт 22 «Порядку роботи митних органів», що рішення митного органу щодо класифікації товарів є обов`язковим для митних цілей. (допустимим доказом)

Заслуговують на увагу твердження захисника, що протягом 3 років після оформлення товару, орган митного контролю здійснює моніторинг, отже має право перевірити митну процедуру і за потреби змінити номер класифікації розмитненого товару. Тому передчасним є втручання органу досудового розслідування у майбутні триваючі митні правовідносини.

Доповідна і матеріали дисциплінарного стягнення стосовно ОСОБА_5 не використовуються при доказуванні у цьому кримінальному провадженні.

Під час проходження митного оформлення, керівник відділу митних платежів контролю митної вартості зовнішньо-економічної діяльності Кропивницької митниці, ОСОБА_9 , тричі контролювала митну процедуру, але не виявила порушень.

У попередній митній декларації товару (труб)не було застережень про наявний ризик розмитнення. Представники спеціалізованих відділів не подализауважень під час розмитнення в зоні митного контролю.

Супровідні документи на товар (труби): договір купівлі-продажу, специфікація, пакувальний лист, сертифікат про походження, рахунок-фактура, митна декларація з КНР до ПНР містили класифікацію труб за критерієм УКЗТ по номеру НОМЕР_1 , тому ОСОБА_12 провів митне оформлення товару за критерієм УКЗТ по номеру НОМЕР_1 .

За таких умов слушними видаються доводи підозрюваного та захисника, що сукупність перерахованих обставин зумовило прийняття підозрюваним рішення про віднесення класифікації труб за критерієм УКЗТ по номеру НОМЕР_1 .

Прокурор не спростував обґрунтовані заперечення сторони захисту, тому необхідно визначити мінімальний рівень застави.

Відшкодований розмір недоплачених митних платежів.

ОСОБА_5 має високий рівень репутації, створив сталі міцні соціальні зв`язки, користується авторитетом на роботі та в суспільстві. Має родину, утримує батьків, наявне стабільне джерело доходу та місце постійного проживання, учасник бойових дій, інвалід, має тяжкі хронічні захворювання, отримав державні нагороди, відзнаки.

Недоліки пред`явленої підозри переконують у відсутності виключного випадку для встановлення застави понад межу, встановлену статтею 182 КПК, а тому клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу необхідно задовольнити частково, із визначенням мінімальної суми застави, тобто двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваного та запобігання ризикам.

Дія застосованого запобіжного заходу не може перевищувати наявного строку досудового розслідування (два місяці з моменту вручення повідомлення про підозру), з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Керуючись ст.ст.184,193,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді застави,- двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті складає шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень, яка ним або заставодавцем повинна бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_5 по клопотанню 404/6647/24; 1-кс/404/2492/24, Кіровський районний суд міста Кіровограда, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини 6 статті 182 КПК підозрюваний, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Початок дії застосованого ОСОБА_5 заходу у виді застави рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 25 липня 2024 року.

Застосований запобіжний захід у виді застави припиняє дію 18 вересня 2024 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , за виключенням проведення за їх участі слідчих дій;здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини 8 статті 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1