Справа №750/8309/24
Провадження №1-кп/750/505/24
У Х В А Л А

12 вересня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001050 від 30.03.2024, щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор просила продовжити строк дії обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до його застосування, на даний час не змінилися і продовжують існувати. Вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не має.

Обвинувачений з клопотанням не погодився, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_4 також заперечувала проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати відносно його підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляду домашнього арешту.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку учасників судового провадження, та враховуючи, що на даний час строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 14 вересня 2024 року, однак розгляд кримінального провадження не завершено, а з огляду на наявність та продовження існування заявлених у клопотанні прокурора ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання обвинуваченого під вартою, та наведені в попередньому рішенні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які не зменшилися, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у такому правопорушенні, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як останній ніде офіційно не працює, тобто не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, що може свідчити про те що єдиним джерелом доходу є вчинення злочинів майнового характеру, відсутність сталих соціальних зв`язків, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Доводи захисника та обвинуваченого були перевірені, але вони не є обґрунтованими, аби спростували неможливість на даний час продовження застосування запропонованого прокурором запобіжного заходу, в зв`язку з чим клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт задоволенню не підлягає

Виходячи з принципу правової визначеності суд вважає необхідним з урахуванням часу, потрібного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 до 08 листопада 2024 року включно.

Розмір застави 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 грн. 00 коп., визначений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.05.2024 року, залишається незмінним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 193, 199, 331, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 08 листопада 2024 року з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали встановити до 08.11.2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1