Провадження № 1-кс/522/6059/24
УХВАЛА

01 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, офіційно працевлаштованого у ТОВ "Перша чарівна скриня" фахівцем з експлуатації устаткування, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000268 від 16.08.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000268 від 16.08.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області за процесуального керівництва групи прокурорів Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 16.08.2022 року за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно з статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно з статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

24.02.2022 о 05-00 год. за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру. Крім того, враховуючи міжнародно-правове визначення агресії, з 20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України, яка триває до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.02.2022, після початку широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, у ОСОБА_4 , який був невдоволеним чинною державною владою в Україні, сповідував антиукраїнську ідеологію і неприйняття державності України, був прихильником приєднання території України до Російської Федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, схвалював збройну агресію Російської Федерації проти України, виправдовував її і підшукував способи сприяти їй, виник злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

На виконання свого злочинного умислу, у період з липня 2022 року по вересень 2023 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел на виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «ASUS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 , під`єднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" під іменем " ОСОБА_7 ", прив`язаним до його номеру телефону НОМЕР_3 (посилання на користувача "Telegram" ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також в месенджері "WhatsApp" під іменем " ОСОБА_8 ", прив`язаним до його номеру телефону НОМЕР_3 , в ході особистого спілкування текстовими повідомленнями в месенджерах "Telegram" і "WhatsApp" з невстановленими особами, направив їм наступні повідомлення:

- 31.07.2022 о 09-45 год., в ході особистого спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "WhatsApp" з невстановленою особою, яка використовувала особистий номер телефону НОМЕР_4 , була записана в телефонній книзі мобільного телефону ОСОБА_4 під іменем " ОСОБА_9 ", направив вказаній невстановленій особі повідомлення наступного змісту: " ОСОБА_10 ", надалі о 09-47 год.: "Ну кирдык им будет", "Ждем ответку", надалі о 09-48 год.: " ОСОБА_11 не с Украиной", "Сама понимаешь", надалі о 09-49 год.: "Странно, ПВО не сработало", "Странно" (в контексті обговорення атаки українських безпілотних літальних апаратів на штаб військово-морського флоту Російської Федерації в м. Севастополі);

- 28.05.2023 о 14-11 год., в ході особистого спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "Telegram" з невстановленою особою, яка використовувала особистий номер телефону НОМЕР_5 , була зареєстрована в месенджері "Telegram" під іменем (ім`я користувача/Username) "@Jozeff77", записана в телефонній книзі мобільного телефону ОСОБА_4 під іменем " ОСОБА_12 ", направив вказаній невстановленій особі повідомлення, перенаправлене з Telegram-каналу (інструмента месенджера "Telegram", який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу)) " ОСОБА_13 - официальный канал" (t.me/kotreal), наступного змісту: "Особые права в ООН (ст. 106 и 107). Россия имеет право на ввод войск уведомляя ООН, но не согласовывая. Ввод: Ввести войска на территорию Украины в целях поддерживания международного мира и безопасности (Донбасс) Россия имеет право. А вот ввести войска, если обозначенные страны не слушаются и продолжают поставлять оружие на Украину Россия обязана, да ещё и несёт ответственность, если это не сделает. Ссылка на статью 106 и 107, это то что бегом нашлось, а так, сами ищите, может найдёте другие источники.";

- 14.06.2023 о 22-05 год., в ході особистого спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "Telegram" з невстановленою особою, яка використовувала особистий номер телефону НОМЕР_5 , була зареєстрована в месенджері "Telegram" під іменем (ім`я користувача/Username) "@Jozeff77", записана в телефонній книзі мобільного телефону ОСОБА_4 під іменем " ОСОБА_12 ", направив вказаній невстановленій особі повідомлення, перенаправлене з невстановленого новинного ресурсу в месенджері "Telegram", наступного змісту: "Эта дата была выбрана неспроста Гнидой, в этот день было решено в дальнейшем подорвать дамбу на Каховской ГЭС для того, что бы левый берег Днепра подтопить с российскими воинами, но наши ребята не только устояли, но и спасали мирных жителей, снимая с крыш домой, а в это время артиллерия нацистов снимая с дронов било по этим же мирным жителям. Полный репортаж на 17 минут посмотрите от нашего воина, это того стоит. Работайте братья.";

- 30.09.2023 о 21-08 год., в ході особистого спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "Telegram" з невстановленою особою, яка використовувала особистий номер телефону НОМЕР_5 , була зареєстрована в месенджері "Telegram" під іменем (ім`я користувача/Username) "@Jozeff77", записана в телефонній книзі мобільного телефону ОСОБА_4 під іменем " ОСОБА_12 ", направив вказаній невстановленій особі повідомлення, перенаправлене з Telegram-каналу " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), наступного змісту: "В Москве прошел концерт в честь Дня воссоединения новых регионов с РФ. На главной площади столицы собрались тысячи россиян в том числе и из новых регионов. В конце зрители исполнили вместе с артистами гимн России".

У вищевказаних повідомленнях, направлених ОСОБА_4 в месенджерах "Telegram" і "WhatsApp", міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

28.10.2024 громадянину України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням ВКІБ Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення № 65/2/2193 від 07.10.2024 (рапорт уповноваженої особи № 65/2/2192 від 07.10.2024), в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України;

- протоколом обшуку, від 19.10.2023, який проведено за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході якого було вилучено м.т. «ASUS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- протоколом огляду м.т. «ASUS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 від 13.12.2023 в якому зафіксовано листування користувача «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 » м.т. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та користувача «WhatsApp» з ім`ям «Виталий» м.т. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 з невстановленими особами, у вказаних листуваннях ОСОБА_4 здійснює виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році ;

- висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ № 485/23 від 14.05.2024 за результатами проведення лінгвістичної експертизи, згідно з яким у репліках, промовлених ОСОБА_4 , наявні виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, що, згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; проживанням в м. Одесі, розташованому в прикордонному районі;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені; тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується його мотивом виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків, що, відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На даному етапі досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 має виконувати процесуальні обов`язки, які повинні забезпечити об`єктивне та всебічне досудове розслідування в найкоротші строки, що, враховуючи вище викладені обставини, можливе тільки при обранні йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосування м`якшого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України, зважаючи на обставини кримінального провадження та тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, його необхідно зобов`язати виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, допитаними як свідки у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, та вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з метою уникнення ризиків, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області за процесуального керівництва групи прокурорів Одеської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 16.08.2022 року за підозрою громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-2 КК України, а саме - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками: виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

28.10.2024 громадянину України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням ВКІБ Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення № 65/2/2193 від 07.10.2024 (рапорт уповноваженої особи № 65/2/2192 від 07.10.2024), в якому викладено обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України;

- протоколом обшуку, від 19.10.2023, який проведено за адресою: АДРЕСА_1 , та в ході якого було вилучено м.т. «ASUS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 ;

- протоколом огляду м.т. «ASUS», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з абонентським номером НОМЕР_3 від 13.12.2023 в якому зафіксовано листування користувача «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 » м.т. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 та користувача «WhatsApp» з ім`ям «Виталий» м.т. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 з невстановленими особами, у вказаних листуваннях ОСОБА_4 здійснює виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році ;

- висновком експерта ЗЕС ІСТЕ СБУ № 485/23 від 14.05.2024 за результатами проведення лінгвістичної експертизи, згідно з яким у репліках, промовлених ОСОБА_4 , наявні виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України, глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, що згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного у клопотанні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

З урахуванням тяжкості та суспільної небезпечності злочину, який ставиться у підозру ОСОБА_4 , розуміючи, що йому може бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення вказаного злочину, ОСОБА_4 може мати намір уникнути покарання шляхом переховування від органів досудового розслідування і суду, на підставі чого слідчий суддя вважає наявним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені; тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру; тим, що всі обставини вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлені; тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується мотивацією підозрюваного на виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування тимчасової окупації частини території України.

Слідчий суддя при обранні запобіжного заходу також враховує обставини вказані у ст.178 КПК України, а саме: вік особи, відсутність судимостей у підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, що ставиться у підозру, вагомість доказів, та покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, що на думку слідчого судді, свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1, 3-6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Органи Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що необхідним, достатнім і доцільним запобіжним заходом з метою забезпечення виконання підозрюваним, передбачених процесуальним законом обов`язків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та можливістю здійснення контролю за поведінкою останнього органом національної поліції за місцем відбування запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 193-194, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000268 від 16.08.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та перебування в укритті під час «повітряної тривоги», строком на 58 днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.12.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 01.11.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, допитаними як свідки у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання вище викладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії обов`язків визначити до 28.12.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1