КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/6432/24 Головуючий І-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4556/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Тернопільської області, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження - закрито.

Скасовано арешт на майно, яке накладено ухвалою Київського апеляційного суду від 25 лютого 2024 року, - автомобілі марки «ЗАЗ Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 .

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Прокурор в кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в частині розподілу процесуальних витрат у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0005082 від 23.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Стягнути з ОСОБА_8 судові витрати по проведенню експертиз: №042-272-2024 від 19.03.2024 в сумі 2672 гривень 00 копійок, №СЕ-19/111-24/16151-ІТ від 14.03.2024 року в сумі 2271 гривень 84 копійок на користь держави. В решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на висновок ВП (постанова від 17.06.2020, справа №598/1781/17), в якому зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Тобто ВП вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Прокурор зазначає, що відповідно до постанови ОП від 12.09.2022 у справі №203/241/17, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних зокрема, із залученням експерта стороною захисту. Прокурор наголошує, оскільки наведена постанова Верховного Суду вирішує дане питання лише в рамках застосування нереабілітуючої підстави звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.49 КК України, в даному випадку застосуванню підлягає саме висновок, що містить постанова від 17.06.2020 (справа №598/1781/17) в частині необхідності стягнення процесуальних витрат із обвинуваченого.

Прокурор, враховуючи вищевикладене, вважає, що процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, а Дарницький районний суд м. Києва помилково вирішив віднести процесуальні витрати за проведення експертиз на рахунок держави, чим істотно порушив вимоги ст.126 КПК України. Дане порушення вимог кримінального процесуального закону є істотним, оскільки завадило ухвалити законне та обґрунтоване рішення про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

ОСОБА_8 винесено обвинувачення в тому, що він 22 грудня 2023 року приблизно о 13 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ Sens» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по мокрій, чистій, горизонтальній ділянці проїзної частини Бориспільського шосе, зі сторони шляхопроводу «Бортницьке Лісництво» в напрямку Харківської площі, у м. Києві в третій смузі руху. Під час руху водій ОСОБА_8 , будучи не уважним, не врахувавши стан проїзної частини, не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, не дотримався дистанції, та продовживши рух допустив зіткнення з попереду стоячим автомобілем марки «BMW X5» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , чим грубо порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ Sens» д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження.

Порушення вказаного пункту ПДР України водієм ОСОБА_8 знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, які настали у ДТП, а саме, заподіянні потерпілій ОСОБА_10 середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритої травми хребта: компресійний уламковий перелом тіла третього поперекового хребця.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження, прокурором не оспорюються, а тому в цій частині оскаржувана ухвала не перевіряється.

Колегія суддів переглядає ухвалу суду лише в частині вирішення питання про процесуальні витрати, а саме витрат на проведення експертиз.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, а саме віднесення судових витрат у даному кримінальному провадженні на рахунок держави, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав про те, що долю процесуальних витрат вирішено у відповідності до вимог ст.124 КПК України.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в цій частині з огляду на таке.

Підстава, на якій було закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , не реабілітує його і не звільняє від сплати процесуальних витрат за проведення експертиз, без яких і саме примирення та звільнення від кримінальної відповідальності не було б можливим.

Як вбачається із обвинувального акта, під час досудового розслідування проведено:

- судово-медичну експертизу (висновок експерта №042-272-2024 від 19.03.2024 року). Розмір витрат на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування складає 2672 гривень 00 копійок;

- судово інженерно-транспортну експертизу (висновок експерта №СЕ-19/111-24/16151-ІТ від 14.03.2024 року). Розмір витрат на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування складає 2271 гривень 84 копійок.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою. Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала суду на підставі ст. 409 КПК України підлягає зміні в частині розподілу процесуальних витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст.405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_8 змінити в частині розподілу процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати на користь Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру в сумі 2271,84 грн. на рахунки, відкриті в органах Державної казначейської служби України по коду доходів 24060300 «Інші надходження» (МФО 899998) та на корить Київського міського бюро судово-медичної експертизи (р/рах. UA1048145) в сумі 2672,00 грн.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4