Справа №592/4061/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1050/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
УХВАЛА

Іменем України

01 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/4061/24 за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2024 про заміну невідбутої частини покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі заступник керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника виправної колонії та замінити засудженому ОСОБА_9 невідбуту частину покарання у виді арешту покаранням у виді громадських робіт строком 208 годин, оскільки районний суд не дотримався положень ст. 56, 65, 72 КК.

13.03.2024 до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся начальник ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» із клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_9 невідбутої частини покарання у виді арешту за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2023 на інший вид покарання, невідбута частина покарання якого станом на 28.03.2024 становила 26 днів арешту.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2024 вказане вище клопотання задоволене і ОСОБА_9 на підставі ст. 72 КК замінено невідбуту частину покарання у виді арешту, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2023, на громадські роботи строком 60 годин.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань до суду апеляційної інстанції не подавав, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у його відсутність, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК), а законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання чинності КК, включаються до нього після набрання ними чинності. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК (ч. 1-3 ст. 3 КК).

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

28.03.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон № 3342-IX від 23.08.2023), яким ст. 60 КК викладена у новій редакції, згідно якої покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Цим же ЗУ внесені зміни до розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» КК, який доповнений п. 23 «З дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК.

Згідно ч. 1 ст. 72 КК при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:

1) одному дню позбавлення волі відповідають:

а) один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту;

а-1) два дні пробаційного нагляду;

б) два дні обмеження волі;

в) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

г) вісім годин громадських робіт;

2) одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:

а) два дні обмеження волі;

б) три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

в) два дні пробаційного нагляду;

3) одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;

4) одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт;

5) одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Встановлені в ч. 1 ст. 72 КК правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу (ч. 6 ст. 72 КК).

Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день та не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю І або ІІ групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби (ст. 56 КК).

Як було установлено під час апеляційного розгляду, вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2023 ОСОБА_9 був засуджений за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК до покарання у виді арешту на строк 3 місяці і станом на 28.03.2024 строк невідбутої частини покарання становив 26 днів.

Враховуючи наведені вище вимоги закону України про кримінальну відповідальність невідбута частина покарання у виді арешту підлягає заміні засудженому ОСОБА_9 з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт (ч. 4 ст. 72 КК), що становить 208 годин громадських робіт, тобто 26 днів х 8 годин.

Суд першої інстанції не дотримався вказаних вище вимог закону, безпідставно визначивши ОСОБА_9 громадські роботи на строк 60 годин, що становить лише 7,5 днів арешту.

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК), а неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції (п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК). При цьому неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягав застосуванню (п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, скасувати судове рішення та постановити нове рішення, яким змінити ОСОБА_9 невідбуту частину покарання у виді арешту на громадські роботи з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.03.2024 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити нову ухвалу.

Подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» ОСОБА_11 про заміну невідбутої частини покарання ОСОБА_9 задовольнити.

Замінити ОСОБА_12 невідбуту частину покарання у виді 26 днів арешту, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.12.2023, на громадські роботи строком 208 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4