Справа №478/1325/24 пров. №1-в/478/370/2024
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
09 жовтня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого:
1) 02.08.2021 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;
2) 24.12.2021 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;
3) 16.08.2022 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці;
4) 29.03.2023 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, початок строку: 20.09.2022 року; кінець строку: 20.07.2025 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
30 вересня 2024 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання зазначив про те, що за час відбування покарання встановлений режим утримання не порушував, працевлаштований, до роботи ставиться добре, за що має ряд заохочень, стягнень немає, у скоєному злочині розкаюється повністю, вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому просить застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні посилаючись на те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просив задовольнити клопотання.
На думку прокурора клопотання засудженого ОСОБА_5 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Згідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29.03.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Відповідно до ст.12 КК України вказані кримінальні правопорушення за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 25.11.2022 року.

Станом на 09.10.2024 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 3 роки 5 місяців і 19 днів, не відбутий строк покарання складає 9 місяців 11 днів.

Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 07.10.2024 року (а.с.12) засуджений ОСОБА_5 має 5 заохочень: зняття раніше накладеного стягнення від 21.02.2023 року, від 31.07.2023 року (арк.особ.спр.153); подяка від 07.11.2023 року (арк.особ.спр.159); подяка від 22.01.2024 року (арк.особ.спр.164); подяка від 19.04.2024 року (арк.особ.спр.181); подяка від 19.07.2024 року (арк.особ.спр.186), та мав 3 стягнення: догана (14.09.2021 року) (арк.особ.спр.53); догана (25.11.2022 року) (арк.особ.спр.118); сувора догана (21.02.2023 року) (арк.особ.спр.132), які погашено та знято у встановленому законом порядку.

Відповідно до характеристики від 07.10.2024 року, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», засуджений ОСОБА_5 прибувши до Казанківської ВК №93 був працевлаштований до майстерні установи, до роботи ставиться позитивно, залучається до роботи по благоустрою місць позбавлення волі. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання завжди виконує. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. У скоєному злочині розкаюється, свою вину визнає повністю, міру покарання вважає справедливою. Підтримує зв`язок з рідними. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Заходи реалізації індивідуальної програми виконано в повному обсязі. Засуджений ОСОБА_5 позитивно налаштований на реалізацію індивідуальної програми. В процесі її реалізації спостерігаються позитивні результати, Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує згідно ст.81 КК України на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. (а.с.10-11).

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.148), вбачається, що засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у СІЗО м. Миколаєва допускав порушення встановленого режиму утримання, за що має два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Прибувши 25.11.2022 року до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» був працевлаштований працівником по господарській обслузі, до роботи ставиться посередньо, приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів , якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Відповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Встановлений режим утримання порушував, за що має одне стягнення, заохочень не має. У скоєному злочині розкаюється частково, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. У відносинах з працівниками адміністрації ввічливий, тактовний, виконує їх вимоги тільки під контролем. На профілактичному обліку не перебуває. Загальноосвітній рівень не підвищує. На заходи виховного впливу реагує посередньо, не завжди робить для себе правильні висновки. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

Засудженому ОСОБА_5 рішеннями комісії ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 16.06.2023 року (арк.особ.спр.147) відмовлено у замінні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.169-170), ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_5 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Заходи реалізації індивідуальної програми виконанні частково. Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що стає на шлях виправлення, тому не заслуговує на застосування до нього ст.81 КК України.

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 складеного комісією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» вбачається, що із урахуванням аналізу критеріїв оцінки вправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком загальних балів) засуджений ОСОБА_5 набрав 57 балів, що свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (арк.особ.спр.175-179).

Засудженому ОСОБА_5 рішеннями комісії ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 29.02.2024 року (арк.особ.спр.168) відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.

З характеристики засудженого ОСОБА_5 , яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (арк.особ.спр.191-193) засуджений ОСОБА_5 працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до праці ставиться добре, залучається до робіт по благоустрою місць позбавлення, за що має ряд заохочень, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує своєчасно та якісно. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Заходи реалізації індивідуальної програми виконанні в повному обсязі. Засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує згідно ст.81 КК України на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

При цьому, засудженому ОСОБА_5 рішеннями комісії ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 18.09.2024 року (арк.особ.спр.190) відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 має позитивні зрушення, про що свідчить довідка від 03.09.2024 року (арк.особ.спр.195), з якої вбачається, що останній з 19 липня 2024 року приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження».

Отже, нестабільна поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватись протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 . позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.

З урахуванням встановлених обставин справи, вбачається, що сам процес перевиховання (виправлення) засудженого ОСОБА_5 не відбувся.

Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1