ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська об`єднані матеріали кримінального провадження № 201/10181/20 (пр. № 1-кп/201/128/2024), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0001594, 0000238, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Екібастуз, Павлодарської області, Республіка Казахстан, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року в приблизно о 21.00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на землі пістолет марки «EKOL» моделі «P29 Rev. II» калібру 9мм P.A. НОМЕР_1 із маркуванням № НОМЕР_2 внаслідок чого в нього раптово виник злочинний умисел спрямований на зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Далі ОСОБА_5 розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576 з наступними змінами), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 292), взяв з землі виявлений ним предмет, а саме: пістолет марки «EKOL» моделі «P29 Rev. І» калібру 9мм P.A. НОМЕР_1 із маркуванням № НОМЕР_2 , який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю-самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю, шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного нез?ємного захисного елемента (заглушки), що перешкоджав проведенню пострілів кінетичними снарядами та придатний для проведення пострілів, внаслідок чого конструкція пістолета дозволяє проводити постріли роздільного заряджання з використанням в якості ініціюючого складу холостих (шумових) патронів калібру 9мм Р.А. (Knall), а в якості снаряду - куль сферичної форми зі сплаву на основі свинцю діаметром до 6мм та поклав його до своєї сумки тим самим незаконно придбав вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на зберігання вогнепальної зброї, приніс її за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де почав зберігати вказану вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

28 серпня 2020 року, в період часу з 17 години 05 хвилин до 17 години 35 хвилин в ході проведення огляду на підставі дозволу власника приміщення ОСОБА_4 за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , у останнього виявлено та вилучено пістолет марки «EKOL» моделі «Р29 Rev. II» калібру 9мм P.A. НОМЕР_1 із маркуванням № НОМЕР_2 , який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю-самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки виробу, що не був вогнепальною зброєю, шляхом видалення з каналу ствола стаціонарного нез?ємного захисного елемента (заглушки), що перешкоджав проведенню пострілів кінетичними снарядами та придатний для проведення пострілів, внаслідок чого конструкція пістолета дозволяє проводити постріли роздільного заряджання з використанням в якості ініціюючого складу холостих (шумових) патронів калібру 9мм P.A. (Knall), а в якості снаряду - куль сферичної форми зі сплаву на основі свинцю діаметром до 6мм, який ОСОБА_5 незаконного зберігав за місцем свого мешкання, без передбаченого законом дозволу таким чином порушивши Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292).

Таким чином умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виразились у зберіганні та придбанні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, встановлено, що у ОСОБА_5 28 серпня 2020 року, приблизно о 12.00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з потерпілою ОСОБА_4 , виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Далі ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс потерпілій ОСОБА_4 не менше як 7-ми механічних ударів в різні частини тіла, спричинивши тим самим тілесні ушкодження у виді: 10 синців: по внутрішній поверхні правого плеча у нижній третині, по передній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя на межі верхньої та середньої третині, на передній черевній стінці праворуч у середньому відділі, по задній та задньо-внутрішній поверхнях лівого плеча у нижній третині, по передній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини та по передній поверхні правого стегна у верхній третині, 3-х саден на тлі синців: по внутрішній поверхні лівого плеча у нижній третині та по передній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та нижньої третини, садна по передній поверхні лівої гомілки у верхній третині.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, маючи на меті заподіяння ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, умисно, своєю рукою розвернув праву руку потерпілої ОСОБА_4 до спини, тим самим, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому голівки правої променевої кістки без зміщення уламків, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлює тривалий розлад здоров?я, строком понад 3 тижні (більш, як на 21 день)

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5

-у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України;

-у зберіганні та придбанні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень і особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують покарання останнього і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Також, потерпілою ОСОБА_4 було подано цивільний позов, у якому остання просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 грошові кошти у загальній сумі 117 140,56 грн., які складаються з відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 17 140,56 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості, та справедливості.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження повністю знайшло своє підтвердження завдання матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 на заявлену нею суму 17 140,56 грн., що підтверджується наданими останньою копіями чеків та рецептів, які відповідають лікарським призначенням, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне в цій частині задовольнити позов в повному обсязі та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди 17 140,56 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн., суд, враховуючи вимоги ст.ст. 23, 1177 ЦК України, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково. Судом встановлено, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_4 дійсно було завдано тілесних ушкоджень, що спричинило їй моральні страждання, зазначена ситуація для неї була екстремальною та стресовою, був порушений їй оптимальний, звичний стереотип життєдіяльності. Суд вважає, що 20 000,00 грн. моральної шкоди з урахуванням принципу справедливості і розумності, а також майнового стану відповідача, буде відповідати завданим потерпілій моральним стражданням.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 17 140,56 грн. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 17 140 (сімнадцять тисяч сто сорок) грн. 56 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 (двадцять тисяч) грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речовий доказ пістолет марки «EKOL» моделі «P29 Rev. II» калібру 9мм P.A. НОМЕР_1 із маркуванням № НОМЕР_2 знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за залучення експертів у цьому кримінальному провадженні у розмірі 1634,50 грн. (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1