Провадження № 1-в/643/306/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024

12 листопада 2024 року м. Харків

Московський райсуд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_5 звернувся в суд із письмовим клопотанням, яким просить скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2014 по справі № 643/8910/14-к.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2014 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження № 0000201 від 15.01.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

28.08.2024 ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_5 звернувся в суд із письмовим клопотанням, яким просить скасувати арешт майна, який було накладено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2014 по справі № 643/8910/14-к.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що 01.05.2024 ОСОБА_6 та її син ОСОБА_3 дізналися, що на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.06.2014 в межах кримінального провадження. Кримінальне провадження розглянуте судом, ухвалено вирок. Жодного стосунку до арештованого майна вказана справа та її фігуранти не мали. Тому, арешт підлягає скасуванню.

Згідно із ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладено на майно третьої особи з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, засудженого та його захисника (ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України), а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

Положеннями ч. 1 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів

Як вбачається із тексту клопотання про скасування арешту майна, заявник зазначає, що кримінальне провадження, у межах якого накладено арешт на майно, розглянуте судом, ухвалено вирок. Жодного стосунку до арештованого майна вказана справа та її фігуранти не мали. Тому арешт підлягає скасуванню.

Разом з цим, з боку заявника до клопотання взагалі не додано доказів того, що кримінальне провадження, у межах якого накладено арешт на майно, розглянуте з ухваленням вироку. Копія такого вироку до клопотання не додана, суду не надана.

Більш того, у суду відсутні будь-які докази стосовно виконання вироку суду ухваленого по кримінальному провадженню, в межах якого накладено арешт на майно.

Надана з боку представника заявника копія вироку, є знеособлена (сторони: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і т.д.), з якої неможливо встановити її відношення до обставин, викладених у клопотанні про скасування арешту майна, а долучені представником заявника в якості доповнення копії ухвал суду від 26.06.2024 та 27.09.2023 стосуються цивільного провадження, що відповідно, також не стосуються викладених у клопотанні обставин.

Відтак, суд дійшов висновку, що при таких зазначених обставинах у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 536, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1