Справа №561/1239/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 21 липня 2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньої, неодруженого, непрацюючого, засуджений вироком Волинського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року за частиною 3 статті 369 Кримінального кодексу України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти середньої, неодруженого, непрацюючого, засуджений вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2023 року за частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України до 1 (одного) року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 (один) рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

До Дубровицького районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 21 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані:

- за частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України, як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків;

- за частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цими працівниками службових обов`язків.

30 серпня 2023 року через канцелярію суду від обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України і закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

19 квітня 2024 року на електронну адресу суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України і закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подані клопотання підтримали, просили суд звільнити їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з наслідками закриття кримінального провадження із зазначених мотивів ознайомлені.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України і закриття у зв`язку із цим кримінального провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, а у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, просив суд відмовити, оскільки 10 серпня 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України та вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2023 року був засуджений до 1 (одного) року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 (один) рік, а тому п`ятирічний строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності слід рахувати з дня вчинення останнім нового кримінального правопорушення, тобто з 10 серпня 2022 року.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності слід задовольнити, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях статтю 12 та частину 1 статті 49 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 49 Кримінального кодексу (у редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до положень статті 12 Кримінального кодексу України (у редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкція частини 2 статті 342 Кримінального кодексу України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до двох років.

Санкція частини 2 статті 345 Кримінального кодексу України, яка діяла на час вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Таким чином, згідно з положеннями статті 12 Кримінального кодексу України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII), кримінальні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, відносяться до нетяжких злочинів.

Відповідно до положень статті 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Судом встановлено, що 12 березня 2019 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 369 Кримінального кодексу та вироком Волинського апеляційного суду від 20 жовтня 2022 року був засуджений за вказене кримінальне правопорушення до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відтак, п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності слід рахувати з 12 березня 2019 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з дня вчинення ним нового кримінального правопорушення, тобто з 12 березня 2019 року і до дня розгляду клопотання минуло п`ять років.

Згідно з частиною 3 статті 285 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом, ОСОБА_4 в судовому засіданні роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.

В силу вимог пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року №12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 Кримінального кодексу України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, суд вважає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 статті 49 Кримінального кодексу України є безумовною та обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог частин 3, 4 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 21 липня 2018 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України.

Щодо відмови у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 10 серпня 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 345 та вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2023 року був засуджений до 1 (одного) року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Відповідно до положень частин 1-3 статті 49 Кримінального кодексу (у редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1 та 2 цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відтак, п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності слід рахувати з дня вчинення останнім нового кримінального правопорушення, тобто з 10 серпня 2022 року, який станом на 26 липня 2024 року не закінчився.

Відтак, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення клопотанням обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі наведенного,керуючись статтями 5, 12, частинами 1-3 статті 49 Кримінального кодексу України, статтями 284, 285, частинами 3,4 статті 288 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі пункту 3 частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 21 липня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 21 липня 2018 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України - закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України на підставі статті 49 Кримінального кодексу України - відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 21 липня 2018 року в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 342 та частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України, продовжувати в загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1