1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5901/24 1-кп/335/645/2024
22 жовтня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Василівка Запорізької області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця мешкання, раніше судимого: 1) 14 грудня 2015 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 2) 15 червня 2016 р. Василавським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 3 роки з урахуванням вироку Василівського районного суду Запорізької області від 14 грудня 2015 р., звільнений 29 листопада 2017 р. із Прилуцької виправної колонії; 3) 31 серпня 2022 р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком в 2 роки; ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2023 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням ОСОБА_4 для відбування покарання, призначеного за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 р. за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4ст. 185 Кримінального кодексу України,
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення корисливої спрямованості, маючи судимість, що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, та знову вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:
Так, 20.04.2024, приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, знаходячись в якості гостя вдома у потерпілого ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон фірми «Doogee», модель Х98, з об`ємом пам`яті 16 Gb, в корпусі блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном покинув приміщення квартири та у подальшому розпорядився їм на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку експерта № 56 від 29.04.2024, матеріального збитку у розмірі 2796 гривень 75 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. ст. 185 КК України.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органі» (№ 3886-ІХ від 18.07.2024).
В обґрунтування клопотання посилалася на те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон, відповідно до висновку експерта № 56 від 29.04.2024 матеріальний збиток складає 2796,75 гривень. 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції:
Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, -
тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.
Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -
тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
Закон № 3886-ІХ вводить нову кваліфікацію дрібних крадіжок в залежності від суми вкраденого.
1 - Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 757 гривень - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.
2 - Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 757 до 3028 гривень -штраф від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.
На час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення сума майнових збитків склала 2796,75 гривень, що з 09.08.2024 розуміється як дрібне викрадення чужого майна та є адміністративним правопорушенням передбаченим ч. 2 ст. 51 КУпАП.
Враховуючи вимоги п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та оскільки обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, просила суд кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника та просив кримінальне провадження відносно нього закрити.
Прокурор не заперечувала щодо клопотання захисника та обвинуваченого.
Судом роз`яснено учасникам процесу, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку.
Однак обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд даного кримінального провадження та просив його закрити.
Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому враховуючи думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження можливо розглянути у відсутність потерпілого.
Заслухавши клопотання захисника, обвинуваченого який підтримує клопотання та просить його задовольнити, думку прокурора, яка не заперечувала щодо клопотання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої підпунктом 4-1 пункту 4 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.
Зазначений підхід закріплено у частині першій статі 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у в часі.
Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано статті 5 КК України. Згідно ч. 1 цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 3028 гривень) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Тобто, з 09.08.2024 змінився розмір крадіжки, який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна складала 3028 гривень.).
Таким чином, внесені Законом № 3886-ІХ зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.
Як зазначалось вище, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого, в умовах воєнного стану, яким завдано ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2796 гривень 75 копійок.
Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України, станом на 2024 становить 3028 гривень.
Отже, наявні підстави для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України, оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
З огляду на наведене вище клопотання захисника про закриття кримінального провадження на підстав п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати понесені на залучення експерта у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, судом не застосувалися.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 3 ст. 479-2, 372 КПК України, суд
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.
- мобільний телефон фірми «Doogee», модель Х98, з об`ємом пам`яті 16 Gb, в корпусі блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» в розмірі 200 гривень віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1