Справа № 461/8135/24
Провадження № 1-кс/461/6073/24
УХВАЛА
10.10.2024 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 (у режимі відеоконференцзв`язку), розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
Скаржник ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ГУНП у Львівській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у порядку ст. 306 КПК України.
Скаргу ОСОБА_3 мотивує тим, що 29.09.2024 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно нього шляхом звернення на лінію 102, номер звернення 188/233/633.
Оскільки станом на час подання скарги доказів про внесення заяви в ЄРДР немає, вважає, що суб`єктом його звернення є керівник Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 . Також у скарзі зазначає, що він заявляє вимогу про стягнення з Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Тернопільскій області витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн.
Покликається на норми ст. 124 КПК України та норми ст. 214 КПК України.
Просить суд прийняти його заяву про кримінальне правопорушення від 29.09.2024 та внести відповідні відомості за його заявою згідно зі ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, надати йому як потерпілому витяг із ЄРДР, невідкладно розпочати досудове розслідування відповідно ч. 1 ст. 214 КПК України у формі попереднього слідства, та стягнути вже чомусь не з Тернопільського районного управління поліції ГУ Національної поліції у Тернопільській області, як зазначено у мотивувальній частині скарги, а з ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 витрати на професійну правову допомогу відповідно до ч. 1 ст. 125 КПК України у розмірі 4000 грн., надавши позивачу виконавчий лист.
Скаржник ОСОБА_3 , який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, вимоги скарги підтримав, з підстав зазначених у ній. Просив таку задовольнити.
Представники Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника ГУНП у Львівській області на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки, а положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності слідчого на підставі наявних матеріалів.
Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до висновку, що така не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме у запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Так, відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
У статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За змістом пункту 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).
Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.
Згідно з ч.1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Тобто, з урахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).
Таким чином, з наведених вище норм вбачається, що обов`язок доведення підставності заявленої вимоги у даному випадку покладається на скаржника.
Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.
З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Прослухавши долучене до матеріалів скарги аудіозвернення на лінію 102 за номером 188/233/633, слідча суддя встановила, що ОСОБА_3 звернувся до ГУНП України у Львівській області із повідомленням про злочин, у якому просив внести відомості в ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки «БМВ 7501» з д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на СТО у АДРЕСА_1 .
До матеріалів скарги ОСОБА_3 не долучив будь-яких належних та допустимих доказів того, що дійсно мало місце відповідне кримінальне правопорушення.
Таким чином, враховуючи наведене, приходжу до висновку, що у скарзі та долучених матеріалах відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, зокрема щодо незаконного заволодіння автомобілем марки «БМВ 7501» з д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на СТО у АДРЕСА_1 .
У ході розгляду скарги слідча суддя не встановила будь-яких вагомих обставин, існування котрих обґрунтовує необхідність розпочати досудове розслідування за поданою останнім заявою про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Із врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Крім цього, слід звернути увагу, що аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо у заявах чи повідомленнях таких фактичних даних не зазначено, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
За змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст. 2 КК України, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Уповноважені особи ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, з дотриманням вимог чинного законодавства, перевірили його та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником, а відтак правомірно не було внесено відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У зв`язку з наведеним, приходжу до висновку про відсутність даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про яке скаржник зазначає у своїй скарзі.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію, зобов`язання припинити дію, відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, КПК України не надає повноважень слідчому судді приймати будь-які інщі рішення, не передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що немає правових підстав для задоволення вимог скарги.
Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Крім того, слідча суддя зазначає, що скаржник повторно звертається з аналогічною скаргою до Галицького районного суду м. Львова, оскільки ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 03.10.2024 у справі № 461/7973/24 (провадження № 1-кс/461/5914/24) та ухвалою слідчого судді від 04.10.2024 у справі № 461/8115/24, (провадження № 1-кс/461/6039/24) ОСОБА_3 вже було відмовлено у задоволенні такої скарги.
Таким чином, оскільки доводи, які викладені у скарзі не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, слідча суддя дійшла до висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 124, 303-307 КПК України, слідча суддя
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 11.10.2024 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_6