Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/433/2024 Справа № 641/578/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001479 від 15.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)27.03.1996 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 189, ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42, 44 КК України ( в ред. 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 05.05.1998 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 215-3, ст. 94, 42 КК України (в редакції 1960 КК України) до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 20.10.2009 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 9 років позбавлення волі; 4) 07.08.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 5) 06.02.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 5) 10.05.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 3 роки; 6) 02.05.2024 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71, ст. 72 КК України до 6 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України

встановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи судимим за кримінальні правопорушення у сфері проти власності на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальні правопорушення у сфері проти власності за наступних обставин. ОСОБА_5 за невстановлених обставин, але не пізніше 02.11.2023 року придбав сувенірну купюру номіналом 1000 гривень з затертим написом «СУВЕНИР» на зворотній стороні. В подальшому, 02.11.2023 року у ОСОБА_5 виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з використанням зазначеної сувенірної купюри. Так достовірно знаючи, що наявна у нього купюра номіналом 1000 грн. не являється платіжним засобом, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, приблизно з 16:00 год. до 17:00 год., зайшов до приміщення кіоску з продажу одягу, фізичної особи підприємця ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , та діючи умисно, протиправно, повторно, із корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, придбав у вищевказаному кіоску спортивні штани вартістю 400 гривень, при цьому для розрахунку надав продавцю ОСОБА_7 сувенірну купюру номіналом 1000 гривень з затертим написом «СУВЕНИР» на зворотній стороні, розраховуючи на неуважність продавця, при цьому достовірно розуміючи, що вводить в оману ОСОБА_7 , оскільки надана купюра не є платіжним засобом на території України, але за зовнішніми ознаками схожа на грошову одиницю України гривню, а саме грошову банкноту номіналом 1000 грн.. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи та сприйнявши передану сувенірну купюру номіналом 1000 гривень за справжню, передала йому товар, а саме спортивні штани та грошові кошти в розмірі 600 грн. в якості решти за придбаний товар. Після цього, ОСОБА_5 заволодівши шляхом обману майном та грошима, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 на загальну суму 1000 грн.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09 серпня 2024 року.

Обвинуваченому, судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для закриття кримінального провадження відносно нього, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

В судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Згідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із Законом України 3886-IX ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

У даному кримінальному провадженні діяння були вчинені у 2023 році.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2023 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становить 2684 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 2684 грн. (1342*2).

Таким чином, гранична сума станом на момент вчинення діяння у якому обвинувачується ОСОБА_5 становила 2684 грн., тому суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, позаяк сума викраденого майна, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_5 , станом на момент вчинення цього діяння у 2023 році не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн.).

Згідно з ч. 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього, розуміє наслідки закриття провадження, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

В рамках вказаного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільній позов по справі відсутній.

У даному кримінальному провадженні було проведено судово-технічну експертизу № СЕ-19/121-23/27583-ДД від 04.12.2023 року в сумі 956 грн. 00 коп.,

Суд вважає, що дані процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо арешту на майно, накладеного в рамках даного кримінального провадження, вирішується судом в порядку, передбаченому ст.174 КПК України

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст.. 479-2 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001479 від 15.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 956 грн.00 коп.

Арешт накладений ухвалою Комінтернівським районним судом м. Харкова від 21.11.2023 року на одну купюру номіналом 1000 грн., яка не містить в собі голограму та серію, запаковану в сейф-пакет PSP1257833 - скасувати.

Речові докази:

- одну купюру номіналом 1000 грн, яка не містить в собі голограму та серію, запаковану в сейф-пакет PSP1257833, яка знаходиться на зберіганні в зберігальній кімнаті ВП № 2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ( квитанція №02804 від 25.01.2024 року)-знищити

Копію ухвали після набрання законної сили направити до уповноваженого органу ВП № 2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення..

Cуддя- ОСОБА_1