УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 від 02.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 01.08.2023 до ЧЧ ВП № 2 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідома особа, зателефонувавши з номера мобільного телефону НОМЕР_1 представившись працівником "ОщадБанку" шахарайським шляхом під приводом розблокування карти, заволоділа його грошовими коштами з банківського рахунку НОМЕР_2 у розмірі 29500 грн.

В подальшому, 29.01.2024 було здійснено тимчасовий доступ до документів які знаходяться у володінні АТ «ОщадБанк» та 28.05.2024 працівникам УПК у Вінницькій області було надано доручення для аналізу вищевказаної інформації отриманої у АТ «ОщадБанк».

Після чого, була отримана відповідь від працівників УПК, про те що, 01.08.2023 о 12:34 годин, грошові кошти в сумі 29500 гривень були перераховані на картковий рахунок № НОМЕР_3 емітований АТ «РайффайзенБанк».

Окрім цього, 16.09.2024 було здійснено тимчасовий доступ до документів які знаходяться у володінні АТ «РайффайзенБанк» та 14.10.2024 працівникам УПК у Вінницькій області було надано доручення для аналізу вищевказаної інформації отриманої у АТ «РайффайзенБанк».

Надалі, 17.10.2024 отримана відповідь в результаті чого встановлено, що 01.08.2023 о 12:35 та 12:37 годин відбулась видача готівки в банкоматі з ідентифікатором UAEN 0106 за адресою: м. Київ, проспект Миру 1, у загальній сумі 29400 гривень. Згідно проведеної виїмки встановлено, що банківська картка АТ «РайффайзенБанк» № НОМЕР_3 належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , та приєднана до рахунку НОМЕР_4 .

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Так, враховуючи те, що на банківський рахунок АТ «Райффайзенбанк» НОМЕР_4 незаконно перераховувалися грошові кошти ошуканих громадян, зокрема потерпілого ОСОБА_4 - є достатні підстави вважати, що даний банківський рахунок, відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України є використаним як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні. Арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення: збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказаний банківський рахунок має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та може бути використаний у подальшому і для інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Частина 1 ст. 171 КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна.

Арешт вищевказаного банківського рахунку АТ «РайффайзенБанк» НОМЕР_4 необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи викладене вище, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, натомість надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та вмотивованим, а тому підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000523 від 02.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказаний банківський рахунок має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та може бути використаний у подальшому і для інших кримінальних правопорушень.

Арешт вищевказаного банківського рахунку АТ «РайффайзенБанк» НОМЕР_4 необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого, про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 107, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на банківський рахунок АТ «РайффайзенБанк» НОМЕР_4 , який відкритий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а також на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку на підставі його заяви, з метою запобігання можливості його приховування, знищення, подальшої можливої конфіскації грошових коштів з даного рахунку, шляхом заборони користування, розпорядження ним.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя