№ 207/5160/24
№ 1-кп/207/393/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000185 від 10.09.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого , маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

03.12.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України. Призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України з випробувальним терміном на 01 рік;

13.03.2020 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185 КК України. Призначено покарання у виді

4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначене вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 03.12.2019 року більш суворим та остаточно призначено покарання у виді 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України з випробувальним терміном на 01 рік; 23.10.2020 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000742 від 19.06.2020 року за ч.3 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , судове провадження у даному кримінальному провадженні зупинено 09.02.2023 року у зв`язку з перебуванням на військовій службі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

10.06.2024 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000024 від 09.05.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_4 .. Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.10.2024 року кримінальне провадження закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив новий умисний кримінальний проступок, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 згідно із судовим наказом Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 вересня 2021 року, зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, ОСОБА_4 , якому відомо про обов`язковість виконання зазначеного рішення суду та про свій обов`язок, як батька дитини, визначений нормами ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними віку повноліття, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, ОСОБА_4 в період часу з 29.09.2021 року по 17.09.2024 року аліменти на утримання сина не сплачував, будучи 03.02.2022 року попередженим державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про необхідність сплати аліментів на утримання дитини, до Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання офіційного працевлаштування чи отримання державної соціальної допомоги по безробіттю не звертався, будь-якої допомоги на втримання дитини не надавав, участі у її вихованні не приймав та згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з 29.09.2021 року по 17.09.2024 року у сумі 121738,83 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з 29.09.2021 року по 17.09.2024 року включно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , що призвело до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за 37 місяців відповідних платежів, у розмірі 121738,82 гривень (сто двадцять одна тисяча сімсот тридцять вісім гривень вісімдесят дві копійки).

Таким чином, у період часу з 29.09.2021 року по 17.09.2024 року включно, ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітнього сина.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 cm. 164 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин визнав свою вину повністю. У вчиненому щиро розкаявся.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 підтвердила фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов не заявляла. Просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- копією судового наказу виданого 29.09.2021 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська по справі №208/8349/21, згідно якого стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2021 року і до повноліття дитини (а.с.27);

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якого записаний ОСОБА_4 (а.с.28);

- розрахунком заборгованості, наданого Південним відділом державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за період з 29.09.2021 року по 17.09.2024 року, яка складає 121738,82 гривень (а.с.77).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує обставини та тяжкість скоєного злочину, відповідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням міри покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 164 КК України. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільна позовна заява не заявлена.

Судові витрати та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки.

На підставі п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1