Провадження № 1-кс/752/5251/24
У Х В А Л А

23 серпня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання подане старшим слідчим 1-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 погоджене заступником начальника відділу прокуратури Автономної Республік Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 ,про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України, -

встановив:

до Голосіївського районного суду м. Києва звернувся слідчий за погодженням прокурора з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України.

Внаслідок збройної агресії з боку російської федерації із 20.02.2014 на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації встановлено ефективний контроль, як над територією Кримського півострову, так і за діяльністю розташованих там органів влади, чим фактично здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. А відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 2 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 (далі - Конвенція), ця Конвенція застосовується до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни. Конвенція також застосовується до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Згідно ст. 3 Конвенції з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто horsdecombat* унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Відповідно до ст. 47 Конвенції (IV) особи, що перебувають під захистом, які знаходяться на окупованій території не будуть у жодному разі та жодним чином позбавлені переваг цієї Конвенції у зв`язку з будь-якими змінами, запровадженими стосовно керівних установ чи управління цією територією внаслідок її окупації, або у зв`язку з будь-якою угодою, укладеною між властями окупованої території та властями окупаційної держави, або у зв`язку з анексію окупаційною державою всієї або частини окупованої території.

Згідно з ст. 49 Конвенції (IV) забороняється, незалежно від мотивів, здійснювати примусове індивідуальне чи масове переселення або депортацію осіб, що перебувають під захистом, з окупованої території на територію окупаційної держави або на територію будь-якої іншої держави, незалежно від того, окупована вона чи ні.

Відповідно до ст. 147 Конвенції (IV) до серйозних порушень віднесено нелегальна депортація чи переведення.

В порушення ст. ст. 42, 43 "Положення про закони і звичаї війни на суходолі" що є додатком до Гаагської конвенції "IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі" від 18.10.1907 Російська Федерація використовуючи фактичний контроль над органами місцевої влади прийняла нові закони та утворила власні судові і правоохоронні органи.

Для забезпечення роботи незаконно створених судових органів, згідно з Указом Президента Російської Федерації ОСОБА_7 № 786 від 19.12.2014, на посаду «судді Ленінського районного суду міста Севастополя» призначено громадянку України ОСОБА_6 , яка до цього займала посаду судді окружного адміністративного суду міста Севастополя.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 федерального Закону Російської Федерації «О статусе судей в Росийской Федерации» від 26.06.1992 № 3132-1 суддею в Російській Федерації може бути громадянин Російської Федерації, який має вищу юридичну освіту та відповідаючий вимогам до кандидата на посаду судді Конституцією Російської Федерації, федеральними конституційними законами, а також федеральними законами.

ОСОБА_6 , будучи наділена окупаційною владою повноваженнями «судді», діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст.2, 47, 49 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі по тексту Конвенція (IV), достовірно знаючи, що внаслідок збройної агресії Російською Федерацією тимчасово окуповано територію Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розглянула справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1.1 ст. 18.8 Кодексу про адміністративні правопорушення Російської Федерації, щодо громадянина України ОСОБА_8 , який згідно з матеріалами справи наданими "суду", допустив порушення іноземним громадянином режиму перебування (проживання) в Російській Федерації, що виразилося в ухиленні від виїзду з Російської Федерації по закінченню визначеного терміну перебування.

Будучи професійним суддею Російської Федерації, яка згідно з ч.5 ст. 11 «Кодексу судейской этики Российской Федерации» затвердженим VIII всеросійським з`їздом суддів від 19.12.2012, яка повинна знати про зміни в законодавстві Російської Федерації, про норми міжнародного права, включаючи міжнародні конвенції та інші документи в області прав людини, систематично вивчати правозастосовну практику в т.ч. Європейського Суду з прав людини та будучи професійною суддею України, яка володіє чинним законодавством України, частиною якого є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України ОСОБА_6 розуміла, що ОСОБА_8 , відповідно до ст. 3 Конвенції (IV) перебуває під захистом як громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України.

Незважаючи на це, а також те, що згідно зі ст. 47 Конвенції (IV) жодні додаткові дозволи РФ чи інші документи для проживання на ТОТ АДРЕСА_1 за національним законодавством України та нормами міжнародного гуманітарного права вищевказаному громадянину України не потрібні та, що ОСОБА_8 , як особа, що перебуває під захистом Конвенції не може бути позбавлений, у будь-якому випадку або будь-яким способом, переваг цієї Конвенції ОСОБА_6 діючи умисно з метою примусового переміщення, шляхом видворення ОСОБА_8 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, 19.04.2017 в приміщенні «Ленінського районного суду міста Севастополя», що розташований за адресою: ТОТ АР Крим, м. Севастополь, вул. Леніна, буд. 31, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_8 , постановила рішення №5-164/2017 про визнання його винним.

При цьому, під час розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_8 , є громадянином України, особа якого в суді підтверджена, проживав на території Автономної Республіки Крим і після тимчасової окупації Кримського півострову Російською Федерацією, являючись «іноземним громадянином», допустив порушення іноземним громадянином режиму перебування (проживання) в Російській Федерації, що виразилося в ухиленні від виїзду з Російської Федерації по закінченню визначеного терміну перебування.

Незважаючи на це, ОСОБА_6 грубо порушуючи вимоги ст. 49 Конвенції (ІV), згідно з якою заборонені, незалежно від їх мотиву насильницькі переміщення, прийняла рішення про накладення на ОСОБА_8 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 російських рублів з адміністративним видворенням за межі Російської Федерації у вигляді самостійного контрольованого виїзду.

У зв`язку з цим, внаслідок прийняття ОСОБА_6 вказаного рішення 19.04.2017 ОСОБА_8 вимушений був покинути місце свого проживання на тимчасово окупованій території АР Крим.

Слідчий зазначав що ОСОБА_6 вчинила порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме незаконне переміщення (переведення) особи, яка перебуває під захистом, постановивши рішення про видворення громадянина України ОСОБА_8 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, допустив порушення вимог ст. ст. 3, 47, 49 та 147 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949.

Крім того, зазначав, що на даний час підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою.

Зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваної ОСОБА_6 від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши прокурора, адвоката, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, слідчого та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

19.06.2024 року складено письмове повідомлення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про її виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в якому розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

Крім того, 20.06.2024, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході розслідування даними, а саме:

- протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.05.2024.;

- протоколу огляду (berkly) інтернет-ресурсів від 31.05.2024, а саме огляд реєстру судових рішень РФ, згідно якого було оглянуто рішення так званої судді «Ленінського районного суду міста Севастополя» ОСОБА_6 , на підставі якого було видворено ОСОБА_8 ;

- відповіді на запит з Вищої ради правосуддя від 21.05.2024 згідно якого у 2009 році ОСОБА_6 було призначено на посаду судді окружного адміністративного суду міста Севастополя та у 2016 році ОСОБА_9 було звільнено з даної посади;

- указу Президента РФ від 19.12.2014 про призначення ОСОБА_6 на посаду «Судді Ленінського районного суду міста Севастополя»;

- відповіді на запит з Офісу Президента України від 22.05.2024 про те, що ОСОБА_6 не позбавлена громадянства України;

- відповіді на запит з Пенсійного фонду України від 10.05.2024л згідно якого з 01.01.2011 по 28.02.2014 Окружний адміністративний суд міста Севастополя здійснював сплату страхових внесків на ОСОБА_6 ;

- відповіді на запит з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 10.05.2024 згідно якого в період часу з 08.11.2017 по теперішній час ОСОБА_6 державний кордон України не перетинала

24.06.2024 підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний розшук, проведення якого доручено ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі.

Встановлено, що на даний час підозрювана ОСОБА_6 перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, позбавлений можливості оцінки доказам. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Такі обставини прямо та беззаперечно свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим оголошена в розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 22, 36, 40, 42, 297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

клопотання подане старшим слідчим 1-го відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 погоджене заступником начальника відділу прокуратури Автономної Республік Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 ,про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Якщо підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 19.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 438 КК України, відносно підозрюваного перестануть існувати, органу досудового розслідування звернутися до суду із клопотанням про припинення здійснення спеціального досудового розслідування та здійснення подальшого досудового розслідування згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1