КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/9867/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5094/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0002886 від 14.09.2022,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 задовольнити та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою.

Апелянт наголошує на тому, що ОСОБА_7 , перебуваючи за межами України, постійно змінює своє місце проживання.

Від захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 надійшли до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в судовому засіданні 04.07.2024 за результатами розгляду клопотання слідчого за участю сторін слідчим суддею резолютивна частина ухвали не проголошувалася, а про прийняте слідчим суддею рішення прокурору стало відомо лише 11.07.2024 після отримання копії ухвали слідчого судді, а апеляційну скаргу подано ним до суду 15.07.2024.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002886 від 14.09.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.190 КК України.

04.10.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, яка згідно копій квитанції направлена підозрюваному 04.10.2022 за адресою реєстрації останнього.

13.10.2022 слідчим винесені постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні та оголошення ОСОБА_7 у розшук, оскільки встановлено що підозрюваний перебуває за кордоном і на виклики не з`являється.

27.03.2023 постановою слідчого ОСОБА_7 оголошений у розшук.

20.09.2023 ухвалою слідчого судді постанову слідчого про зупинення досудового розслідування скасовано та встановлено, що ОСОБА_7 не ухиляється від явки до слідчого, останнього не було належним чином викликано для участі у процесуальних діях, відомості про його місцезнаходження за кордоном відомі, проте слідчим не було вжито відповідних заходів для виклику ОСОБА_7

25.10.2023 ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком дії до 15.04.2024.

03.11.2023 постановою слідчого ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

01.12.2023 постановою слідчого досудове розслідування кримінального провадження відновлено на підставі ухвали слідчого судді від 20.09.2023, про скасування постанови про зупинення досудового розслідування від 13.10.2022.

02.12.2023 постановою слідчого зупинено досудового розслідування у кримінальному провадженні, у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_7 закордоном.

16.05.2024 захисник звернувся до слідчого з клопотанням про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, виклик та допит ОСОБА_7

16.05.2024 слідчим винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту, оскільки ОСОБА_7 перебуває за кордоном.

06.06.2024 ухвалою слідчого судді постанова слідчого від 16.05.2024 про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту скасована, у зв`язку з тим, що слідчим було проігноровано надані стороною захисту відомості про місцезнаходження ОСОБА_7 з метою його офіційного виклику для допиту, а також відсутні обґрунтування відмови та зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання.

Ухвала слідчого судді на час розгляду даного клопотання не виконана.

Старший слідчий СВ Дарницького УПГУНП в м. Києві ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч 3 ст. 190 КК України.

04.07.2024 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва у задоволенні клопотання відмовлено.

Слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, прокурором не надано доказів про те, що ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, оскільки наявність постанови відповідний факт не підтверджує, адже з моменту винесення постанови й до фактичного оголошення особи в міжнародний розшук можуть мати місце підстави для відмови в оголошенні в міжнародний розшук. Крім того, відповідні відомості про міжнародний розшук ОСОБА_7 до ЄРДР не внесені.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання особи, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається зі змісту клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, та зазначає, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Порядок вручення повідомлення передбачено статтею 135 КПК України, згідно якої особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону органом досудового розслідування не дотримано.

Як доказ відправлення поштою повідомлення підозру від 04.10.2022 ОСОБА_7 , слідчим долучено до клопотання копію опису поштового відправлення, із зазначенням опису вкладення - повідомлення про підозру ОСОБА_7 на 06 аркушах, та відомостей про адресата - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса відправлення - АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 84 зворот), а також копію накладної № 600 та копію фіскального чеку. Вказаний опис поштового відправлення містить штамп місця приймання із відбитком дати такого приймання - 04.10.2022.

Разом з тим, відповідних конвертів із зазначенням прізвища ім`я по-батькові адресата та адреси відправлення, заповнених рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, витягів із журналу реєстрації вихідної кореспонденції на ім`я ОСОБА_7 повідомлення про підозру матеріали справи не містять.

Крім того, згідно даних офіційного сайту Укрпошта, за даними вказаного у поштовій накладній трек-номеру № 600 вказано, що дані про таке відправлення не зареєстровані в системі.

Таким чином, долучені до клопотання слідчого копії описів поштових відправлень не можуть бути належним доказом направлення повідомлення про підозру від 04.10.2022 ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку за встановленими органом досудового розслідуванням адресами місця реєстрації та проживання останнього.

Інших доказів направлення повідомлення у встановленому законом порядку ОСОБА_7 про підозру матеріали справи не містять, та прокурором під час апеляційного розгляду не надано.

При цьому, колегія суддів позбавлена можливості витребувати та дослідити такі дані з власної ініціативи під час апеляційного розгляду на підставі ч. 3 ст. 404 КПК України.

На переконання колегії суддів, стороною обвинувачення не надано належних доказів про вручення в порядку, передбаченому ст.ст. 135, 136, 278 КПК України, письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 , що ставить під сумнів наявність у останнього належного процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Крім того, як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, зокрема інформації щодо перетину кордону, ОСОБА_7 виїхав за межі України 21.06.2022 та на даний час до України не повертався.

Таким чином, слідчий, будучи обізнаним про місцезнаходження ОСОБА_7 , який, як встановлено ухвалою слідчого судді від 20.09.2023, не переховувався від органу досудового розслідування, 21.06.2022 покинув межі України до моменту складення щодо нього повідомлення про підозру від 01.102022, та навпаки отримував від сторони захисту відомості про місцезнаходження підозрюваного, не вжив всіх передбачених законом заходів щодо повідомлення особи про підозру, в тому числі, шляхом використання міжнародної правової допомоги у порядку ст.ст. 551, 564 КПК України, натомість 03.11.2023 виніс постанову про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук і в подальшому зупинив провадження.

Крім цього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що слідчим у клопотанні не доведено перебування ОСОБА_7 у міжнародному розшуку, та, відповідно, наявність підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за його відсутності.

Так, згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За правилами ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч. глави 3 розділу I "Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення", затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про оголошення розшуку здійснюється протягом 24 годин з моменту винесення прокурором або слідчим відповідної постанови.

Колегією суддів встановлено, що матеріали судового провадження не містять даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні відомостей про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Крім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України та Міністерства юстиції України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.09.2020 за № 849/35132 затверджено Інструкцію про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол (надалі - Інструкція).

Згідно п.п. 2, 5 розділу ІІ вказаної Інструкції, цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення (RED NOTICE);

Відповідно до п.п. 1, 7 розділу ІІІ Інструкції, правоохоронні органи України надсилають запити/звернення про використання інформаційної системи Інтерполу уповноваженому підрозділу та/або уповноваженим територіальним підрозділам.

Уповноважений підрозділ у разі одержання запитів/звернень здійснює їх попередню оцінку щодо обґрунтованості, повноти, правильності оформлення, відповідності правилам Інтерполу.

Згідно п. 8 розділу ІІІ Інструкції, залежно від результатів попередньої оцінки одержаного запиту/звернення уповноважений підрозділ: здійснює заходи, передбачені пунктом 5 розділу II цієї Інструкції; надає відповідь правоохоронному органу України - ініціатору внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу безпосередньо чи через уповноважений територіальний підрозділ; запитує у правоохоронного органу України - ініціатора внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу, інших державних органів додаткову інформацію або документи, необхідні для виконання запиту/звернення; повністю або частково відмовляє у виконанні запит звернення у випадках, передбачених пунктом 9 цього розділу; проводить додаткові консультації з правоохоронним органом України - ініціатором внесення відомостей до інформаційної системи Інтерполу або органами Інтерполу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, постановою старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 03.11.2023 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, відомості про направлення для виконання вказаної постанови та виконання вищенаведених вимог Інструкції, у матеріалах судового провадження відсутні.

З урахуванням наведених обставин, сам лише факт винесення слідчим постанови про оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук, у даному конкретному випадку не є достатніми доказами перебування особи в міжнародному розшуку, оскільки матеріали клопотання не містять, та прокурором, на якого покладено обов`язок доведення факту перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, під час апеляційного розгляду не надано доказів на підтвердження дотримання органом досудового розслідування встановленої законом процедури оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосування запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

На переконання колегії суддів, слідчим у клопотанні та прокурором під час апеляційного розгляду не доведено існування обставин, викладених у клопотанні, а тому підстави для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України - відсутні.

Доводи апеляційної скарги прокурора про виконання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 276-278 КПК України при повідомленні ОСОБА_7 про підозру, спростовуються матеріалами судового провадження.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 , перебуваючи за межами України, постійно змінює своє місце проживання, не спростовують правильність висновків слідчого судді та не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити прокурору Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року.

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2024 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді

ОСОБА_11