Справа № 344/9764/13-к
Провадження № 1-в/344/256/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду клопотання Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2013 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області звернувся в суд з поданням, яке обґрунтовано тим, що вироком вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2013 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді 180 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 23.08.2013, однак залишився не виконаний. На підставі ч. 1 ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечувала.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали провадження та подання, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2013 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у виді 180 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 23.08.2013.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в Івано-Франківському РВ з 16.09.2013 року.

24.09.2013 року засудженому ОСОБА_5 скеровано виклик для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

14.11.2013 року Івано-Франківським МРВ до Івано-Франківського МВ УМВС в Івано-Франківській області скеровано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів, 06.12.2013 року працівниками поліції заведено оперативно-розшукову справу ОРС № 23 63 0/2013р. та оголошено в державний розшук.

11.01.2014 року засуджений ОСОБА_5 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та видано направлення на відпрацювання громадських робіт.

28.01.2014 року Івано-Франківським МРВ до Івано-Франківського MB УМВС в Івано-Франківській області скеровано подання про притягнення до кримінального відповідальності засудженого ОСОБА_5 . 15.04.2014 року внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання).

28.08.2015 року Івано-Франківським МРВ до Івано-Франківського МВ УМВС в Івано-Франківській області повторно скеровані: подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів, 10.08.2015 року працівниками поліції заведено оперативно-розшукову справу ОРС № 23745 (після перереєстрації присвоєно №110/33/2025 від 13.09.2015) та оголошено в державний розшук.

19.11.2021 року до відділу надійшло повідомлення про те, що 30.01.2021 року кримінальне провадження про вчинення кримінальної! правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання) відносно ОСОБА_5 закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2013, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання Полтавського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Івано-Франківського РВ філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2013 року за ч.1 ст.185 КК України у виді 180 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_6