ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001308, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівки Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; здати на зберігання паспорти, дозволяючі виїзд з України.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану за наступних обставин.

ОСОБА_8 16 жовтня 2023 року приблизно о 17.50 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Варус-39» ТОВ «Омега», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Калинова, 9-а, побачив на товарному стелажі чоловічу туалетну воду «STR8 RED CODE», об`ємом 50 мл, після чого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_8 таємно шляхом вільного доступу взяв з торгового стелажу чоловічу туалетну воду «STR8 RED CODE», об`ємом 50 мл, яку сховав у внутрішню ліву кишеню куртки, та перетнув лінію касової зони магазину, не розрахувавшись при цьому за викрадений товар, з місця вчинення ним кримінального правопорушення втік, тим самим спричинивши ТОВ «Омега» майнову шкоду на суму 411,28 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині вимог ст. 75 КК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключати з резолютивної частини вироку посилання суду на обовязок здати на зберігання паспорти, дозволяючі виїзд з України, вважати ОСОБА_8 засудженим ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. В іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги посилається на те, що суд, застосовуючи вимоги ст. 76 КК України, поклав на обвинуваченого обов`язок, не передбачений цією статтею, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 у судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 4 ст. 185 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_8 апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність під час покладення на ОСОБА_8 обовязків, передбачених ст. 76 КК України, слід зазначити наступне.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються положення ст. 370 КК України про ухвалення компетентним судом згідно з вимогами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 76 КК України визначено обов`язки, які суд покладає на особу в разі звільнення її від відбування покарання з випробуванням, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У частині 3 цієї статті передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме: попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб; дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля.

Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в ухвалі від 28 вересня 2016 року, та позиції Верховного Суду, що міститься у постанові від 14 травня 2020 року у справі №591/2966/16-к, норма ч. 1 ст. 76 КК України в редакції Закону від 07 червня 2016 року має імперативну силу у випадку звільнення особи від відбування покарання з випробуванням щодо покладення обов`язків, наведених у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, та є обов`язковою.

Інші обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, мають диспозитивну силу та їх покладення на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, є правом, а не обов`язком суду.

Водночас обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 76 КК України, охоплюються поняттям «інші кримінально-правові наслідки діяння».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Отже перелік обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, є вичерпним.

Проте судом першої інстанції в порушення вищевказаних вимог кримінального закону поклав на ОСОБА_8 обов`язок здати на зберігання паспорти, що дозволяють виїзд з України, який не передбачено нормою ст. 76 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.

Таким чином вказаний вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону судом першої інстанції при покладені на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на інші порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування або зміни оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на обовязок здати на зберігання паспорти, дозволяючі виїзд з України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4