Справа № 504/3692/24
Номер провадження 1-кп/504/677/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 рокус-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ;

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ;

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Доброслав обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000166 від 07.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, неодружений, проходить військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді розвідника, помічника гранатометника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», на порушення вимог ст. ст. 11, 13, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 06.07.2024, приблизно 19 годині 50 хвилин, точний час судом не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами під впливом алкоголю заборонено, приступив до керування автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п.2.9. а) «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001) (далі Правила), яким передбачено: п. 2.9. «Водієві забороняється: а) керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У подальшому в зазначений день, приблизно о 19 годині 55 хвилин, точний час судом не встановлено, водій ОСОБА_5 грубо порушив пункти: 10.1, 12.1, 12.4 Правил, які зобов`язують водія: п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 12.1 - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.».

Порушення вищевказаних Правил виразились в тому, що в зазначений день та час, водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух зі швидкістю близько 70 км/год, у денну пору доби, рухаючись по ґрунтовій автодорозі, яка веде від берега Тилигульського лиману до с. Кордон Одеського району Одеської області, на якій організований двосторонній рух, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, діючи з необережності, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан свого здоров`я та свої практичні навички керування транспортними засобами, не впорався з керуванням та допустив з`їзд вищевказаного автомобілю за межі проїзної частини дороги з подальшим наїздом на перешкоду у вигляді електричної бетонної опори під №16.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме: садна обличчя та перелом IV п`ясної кістки правої кисті. Перелічені ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, та могли бути отримані в умовах ДТП, тобто 06.07.2024. Вказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень транспортної травми, які за критерієм тривалого розладу здоров`я строком понад 21 день, згідно п.п. 2.2.2 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Допущенні водієм ОСОБА_5 порушення вимог п. п. 2.9. (а), 10.1, 12.1, 12.4 «Правил дорожнього руху» України, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні, обвинувачений свою винуватість у вчиненні вказаного злочину, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим обставинам. Повідомив, що 06.07.2024 на лимані з друзями вживав горілку, випив приблизно 250-300 грам, приблизно о 19:50 год. вирішив їхати додому, разом з двома друзями. Керуючи своїм автомобілем «RENAULT KANGOO» рухався зі швидкістю близько 70 км/год. та дивився в сторону лиману, повернувши погляд на дорогу, побачив поворот, хотів вивернути кермо та не встиг, правою стороною авто зіткнувся з опорою. Після ДТП, він був направлений на огляд на стан сп`яніння, результат якого становив 2 проміле. Пасажир авто, ОСОБА_7 , який сидів на задньому сидінні, при ДТП отримав тілесні пошкодження, а саме пошкодив руку. З потерпілим обвинувачений примирився, наразі перебуває у товариських відносинах, потерпілий претензій до нього не має.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду заяву відповідно якої просить розглянути справу без його участі, жодних претензій до обвинуваченого не має, оскільки матеріальні збитки йому відшкодовано в повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження є доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України є нетяжким злочином, з необережною формою вини.

Пом`якшуючими обставинами, що впливають на вид та міру покарання обвинуваченого є щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих обстави, що впливають на вид та міру покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При визначені обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, враховується ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яким заподіяно тілесні ушкодження потерпілому, характер вчиненого порушення, особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, неодружений, перебуває на обліку у лікаря нарколога, напрацює, на період розгляду обвинувального акту військового обов`язку не виконує. При цьому, ОСОБА_5 виконував обов`язок із захисту батьківщини, брав участь у воєнних діях на сході України та боронив державу від вторгнення агресора, отримав бойове поранення. На даний час, бажає продовжити проходити військову службу в ЗСУ.

Враховується також і досудова доповідь органу пробації, згідно якої орган пробації вказує на те, що ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, та середній рівень небезпеки для суспільства останнього.

Суд враховує думку потерпілого, який вказав, що жодних претензій до обвинуваченого немає, оскільки збитки йому було відшкодовано.

Суд враховує думку прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Враховуючи вищевказане суд вважає, що ОСОБА_5 за вчинений ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 286-1 КК України, слід призначити мінімальне покарання передбачене санкцією вказаної статті, тобто покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в мінімальних межах, з огляду те, що останній допустив порушення правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та призначення такого покарання є обов`язковим та передбачене у санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено. Застосування ст. 75 КК України у цьому кримінальному провадженні є неможливим, з огляду на наявну імперативну заборону, що зазначена у цій нормі.

Призначене судом покарання є мінімальним покаранням, що визначене законом. При цьому, таке покарання є адекватним заходом, щодо вчиненого кримінального правопорушення, яке виконає в т.ч. превентивну функцію з попередження аналогічних кримінальних правопорушень.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведення експертних досліджень понесених стороною обвинувачення.

Арешт майна автомобіля «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 у цьому кримінальному провадженні слід скасувати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Клопотань про застосування запобіжних заходів не надходило.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення цього вироку до фактичного виконання.

Запобіжний захід не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 19310 (дев`ятнадцять тисяч триста десять) гривень 64 (шістдесят чотири) копійки процесуальних витрат понесених на залучення експертів стороною обвинувачення.

Арешт майна автомобіля «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 у цьому кримінальному провадженні скасувати.

Речові докази: автомобіль «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_5 .

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1