печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001384 від 23 серпня 2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001384 від 23 серпня 2023 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого 12.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 року, справа № 463/40/24, за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні №0001384 від 23.08.2023 року Головного слідчого управлінням Державного бюро розслідувань негайно повернути законному власнику ОСОБА_4 або її уповноваженому представнику майно, тимчасово вилучене під час обшуку 12.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 в рамках кримінального провадження №0001384 від 23.08.2023 року, а саме: заяву ОСОБА_5 від організації ФОП ОСОБА_6 від 01.11.2023 року на 2 арк.; договір №43 від 02.11.2023 року. у 2 примірниках на 4 арк.; блокнот світло-синього кольору без нумерації сторінок; блокнот чорного кольору без нумерації сторінок; Мобільний телефон марки Samsung темно-синього кольору в чохлі SM-A107F/AS, IMEI: НОМЕР_1 , S/N НОМЕР_2 без сім-карти; ноутбук Lenovo світло-рожевого кольору № 895A10J40449L CZ89L017D із зарядним пристроєм; анкету-заяву до договору банківських послуг Monobank із ОСОБА_4 на 1 арк.; мобільний телефон марки Samsung сірого кольору в червоному чохлі SM-336B/DS, IMEI: НОМЕР_3 із сім-картами з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що на вилучене майно арешт не було накладено, а відтак тимчасово вилучене майно підлягає поверненню. У той же час, воно не може мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Заявник ОСОБА_7 у судовому засіданні надав пояснення, вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити

Слідчий ОСОБА_8 подав заперечення, просив розглядати справу у його відсутність та відмовити у задоволенні скарги з підстав, зазначених у запереченнях.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001384 від 23.08.2023 року.

У рамках вказаного провадження 12.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03.01.2024 року, справа № 463/40/24, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку, згідно протоколу обшуку від 12.01.2024 року, було вилучено майно, в тому числі, те яке заявник просить повернути.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, під час судового розгляду скарги встановлено, що 31.01.2024 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.02.2024 року, справа №463/36/24, зобов`язано уповноважену особу ГСУ ДБР, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, повернути власникам, тимчасово вилучене майно 12.01.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 року, справа № 463/40/24, у арешті якого відмовлено, а саме: заяву ОСОБА_5 від організації ФОП ОСОБА_6 від 01.11.2023 року на 2 арк.; договір №43 від 02.11.2023 року. у 2 примірниках на 4 арк.; блокнот світло-синього кольору без нумерації сторінок; блокнот чорного кольору без нумерації сторінок; Мобільний телефон марки Samsung темно-синього кольору в чохлі SM-A107F/AS, IMEI: НОМЕР_1 , S/N НОМЕР_2 без сім-карти; ноутбук Lenovo світло-рожевого кольору № 895A10J40449L CZ89L017D із зарядним пристроєм; анкету-заяву до договору банківських послуг Monobank із ОСОБА_4 на 1 арк.; мобільний телефон марки Samsung сірого кольору в червоному чохлі SM-336B/DS, IMEI: НОМЕР_3 із сім-картами з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Вказане свідчить, що питання про повернення тимчасового вилученого майна уже було предметом судового розгляду, судом було надано відповідну правову оцінку, а судовим рішенням зобов`язано уповноважену особу повернути зазначене майно.

Як визначено у ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Крім того, порядок виконання ухвал слідчих суддів визначено розділом 8 КПК України, згідно якого контроль за виконанням ухвали здійснює слідчий суддя, який ухвалив судове рішення.

Таким чином, контроль за виконанням ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.02.2024 року, справа № 463/36/24, здійснює слідчий суддя, який ухвалив вказане судове рішення.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

З огляду на зазначене, враховуючи принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду, слідчий суддя позбавлений можливості надавати правову оцінку статусу вилученого майна та обставинам, викладеним у скарзі, оскільки питання про повернення вказаного майна уже було вирішено ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 19.02.2024 року, справа №463/36/24.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001384 від 23 серпня 2023, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2024 року, справа № 463/40/24, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1