Справа № 216/3633/24
провадження 1-кп/216/520/24
УХВАЛА

іменем України

28 листопада 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових за № 0000452 від 04.03.2024року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Знам`янка, Кропивницького району, Кропивницької області, громадянина України, освіти не має, не одружений, на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває в державній установі «Криворізька установа виконання покарань №3», раніше не одноразово засуджений:

- 02.02.2023 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки;

- 25.03.2024 Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч.1 ст.129 КК України до покарання у виді 1 рік обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання по вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.02.2023 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 22.04.2024 Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного Дзержинським районним судом міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області від 25.03.2024 та остаточно призначено більш суворе покарання у виді 5 років позбавлення волі.

, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000452 від 04.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України разом із угодою про визнання винуватості.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не зняті та не погашені в установленому порядку судимості, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних фактичних обставин. Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше судимим та обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, 02 березня 2024 року, приблизно о 16:00 годин, точний час органом досудового розслідування не встановлений, проходячи по відкритій ділянці місцевості біля приватного домоволодіння АДРЕСА_1 , де реалізовуючи виниклий злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, при цьому усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету щодо незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, підійшов до раніше не знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого обійняв її та впевнившись у відсутності ймовірних свідків-очевидців шляхом вільного доступу витягнув з зовнішньої кишені куртки належний їй мобільний телефон марки «Хіаоті», моделі «Redmi 9С», об`ємом пам`яті 2/32GB, корпус кольору Midnight Gray, з задньої частини корпусу на камері наявна тріщина невеликого розміру, з чохлом чорного кольору відтінку із зображенням на ньому «Пса патрона», ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , ІМЕІ №2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з влаштованим у ньому абонентським номером ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 (вартість телефону станом на 02.03.2024 могла складати 1500 гривень, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ 19/104-24/10216-ТВ від 11.03.2024). З метою настання бажаного злочинного результату, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після вчинення кримінального правопорушення з місця вчинення злочину разом з викраденим майном зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинив потерпілій громадянці України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 майнової шкоди на загальну суму 1500 гривень.

23.05.2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні (з письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 ), та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. ОСОБА_4 активно сприяв проведенню досудового розслідування.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

З урахуванням покарання за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області від 22.04.2024, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого обвинуваченим діяння, підтвердив, що йому відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та згоден із зазначеними наслідками.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 просили відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості та підтримали клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні участі не брала, про день час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Через концелярію суду позала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, події, вчинення яких інкримінується ОСОБА_4 відбулись 02 березня 2024 році, вартість викраденого майна становить 1500 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі - Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь - якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028,00 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з метою недопущення порушення прав обвинуваченого, встановлення всіх обставин справи, вірної правової кваліфікації діяння тощо, а тим більше з огляду на те, що сторони угоди в судовому засіданні фактично відмовилися від її затвердження, в затвердженні угоди про визнання винуватості необхідно відмовити.

Щодо клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судовим розглядом встановлено, що в провадженні Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000452 від 04.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та в умовах воєнного стану, яке було вчинено 02 березня 2024 року, внаслідок якого заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1500,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обґрунтування у мотивувальній частині ухвали, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Цивільний позов не заявлявся.

Щодо процесуальних витрат суд вважає за необхідне зазначити, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а також на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вказаному кримінальному провадженні не застосовувався.

Заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 284, 314-317, 369-372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості від 23.05.2024 року по кримінальному провадженню №0000452 від 04.03.2024 року, яка укладена між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000452 від 04.03.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, - закрити.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/10216-ТВ у загальній сумі 1514,56 грн. віднести на рахунок Держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi 9С», об`ємом пам`яті 2/32GB, корпус має колір Midnight Gray, IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , після набрання ухвалою законної сили - вважати повернутими власнику ОСОБА_6 .

Копію ухвали після набрання нею чинності направити до КРУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Повний текст ухвали складено та оголошено в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 02 грудня 2024 року о 16 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1