Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8350/24
Номер провадження 1-кс/711/2253/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000325, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської області, українця за національністю, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні матір 1939 року народження, працюючого на посаді лікаря - психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, члена позаштатної постійної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3 групи, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000325, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000325 від 26.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

Надалі, воєнний стан на території України багаторазово продовжувався відповідно до Указів Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 та №451/2023 від 26.07.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024 та №469/2024 від 23.07.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджених відповідними Законами України.

З моменту видання Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан,.

Пунктом 3 Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» передбачено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно ст.9 Закону України «Про Збройні Сили України», комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про Збройні Сили України», Міністерство оборони України забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань, застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, підтримання справності, технічної придатності та модернізації зазначеного озброєння і техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених Державним бюджетом України, і здійснює контроль за їх ефективним використанням, організовує виконання робіт і надання послуг в інтересах Збройних Сил України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, визначено, що Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно із ст.1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління віднесено і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (Положення), що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (у редакції, чинній на 12.06.2023), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.8 Положення, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону), військовий обов`язок включає, зокрема, призов на військову службу; проходження військової служби; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно ч.7 ст.1 Закону, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Порядок та умови проведення медичного огляду військовозобов`язаних, проходження військово-лікарської комісії зазначені у Положенні про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Відповідно до п.1.3. глави 1 Розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (у редакції, чинній на 12.06.2023), основними завданнями військово-лікарської експертизи є зокрема:

- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;

- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я.

Відповідно до п.2.1. глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Відповідно до п.2.10.1 глави 2 розділу 1 зазначеного Положення, ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами.

Головою ВЛК районного (міського) військового комісаріату призначається лікар, найбільш підготовлений та досвідчений з питань військово-лікарської експертизи, наказом районного військового комісара після погодження з головним лікарем районної (міської) лікарні, головою ВЛК обласного військового комісаріату, Автономної Республіки Крим, Київського міського військового комісаріату.

Персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

Так, відповідно до Спільного Наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради №174 від 01.10.2024, призначено позаштатну постійно діючу військово-лікарську та лікарсько-льотну комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 ), членом якої визначено лікаря-психіатра комунального некомерційного підприємства «Золотоніська багатопрофільна лікарня Золотоніської міської ради» ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.3 ст.18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, перебуваючи на посаді члена позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 має відповідні службові повноваження та є особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами нормативно-правових актів щодо проведення медичного огляду військовозобов`язаних осіб, член військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних вище нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив умисний злочин у сфері службової та професійної діяльності, за наступних обставин.

Відповідно до пункту 1.1. глави 1 розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу 2 зазначеного Положення, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до п.3.6 глави 3 розділу ІІ Положення, картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.

Форма Картки обстеження та медичного огляду передбачена Додатком 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, у зв`язку з чим, Картка обстеження та медичного огляду є офіційним документом.

Крім того, відповідно п.3.2. глави 3 розділу 2 Положення, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей.

Так, ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, отримав в кінці червня 2024 року повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, маючи проблеми зі здоров`ям, звернувся до лікаря психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, який є членом військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , якому повідомив, що має проблеми зі здоров`ям та потребує курсу лікування, на що останній вказав, що він потребує консультації лікаря психіатра КНП «Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру» Черкаської обласної ради, що знаходиться в м. Черкаси, та відповідно виписав направлення.

02.08.2024 ОСОБА_7 , маючи направлення від лікаря психіатра ОСОБА_5 , перебуваючи в КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» Черкаської обласної ради, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Кавказька 229, був оглянутий лікарем-психіатром та йому було призначено курс лікування.

14.08.2024 ОСОБА_5 , в невстановлений час, перебуваючи в службовому приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , склав та підписав висновок психіатра, де вказав, що ОСОБА_7 має діагноз: змішаний тривожно-депресивний стан, та продублював вищезазначений діагноз у картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_7 , зазначивши ст.17б графи ІІ Розкладу хвороб.

16.08.2024 військовозобов`язаного ОСОБА_7 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 було визнано тимчасово непридатним до військової служби терміном на один місяць на підставі ст.17б, 23в Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності.

Того ж дня, ОСОБА_5 при спілкуванні з ОСОБА_7 зазначив останньому, що діагноз, встановлений ОСОБА_7 , є тимчасовою підставою для отримання «відстрочки» від призову на військову службу, при цьому ОСОБА_5 висловив вимогу про надання коштів у сумі 1000 доларів США за вчинення ним дій для визнання ОСОБА_7 обмежено придатним до проходження військової служби та внесення його до списків запасу.

Також, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_7 , що у разі надання йому обумовленої суми грошових коштів, він випише нове направлення на огляд до лікаря-психіатра КНП «Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру» Черкаської обласної ради з метою підтвердження захворювання у ОСОБА_7 , та що дане захворювання не піддається лікуванню, після чого, військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 буде визнано обмежено придатним до проходження військової служби, що дозволить отримати відстрочку.

Надалі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , який є членом військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 та лікарем-психіатром КНП «Черкаського обласного психоневрологічного диспансеру» Черкаської обласної ради, звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та почав діяти під контролем правоохоронних органів.

15.10.2024 ОСОБА_5 в невстановлений час, перебуваючи в службовому приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , склав та підписав висновок психіатра, де вказав, що ОСОБА_7 має діагноз: змішаний тривожно-депресивний стан, та продублював вищезазначений діагноз у картці обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_7 , зазначивши ст. 17б графи ІІ Розкладу хвороб.

Надалі, 18.10.2024 ОСОБА_5 висловив вимогу, щодо передачі йому ОСОБА_7 частини грошових коштів у розмірі 500 доларів США із раніше обумовлених 1000 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою одержання ним неправомірної вигоди з використанням службового становища за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 , тобто третьої особи, 22.10.2024, близько 11 год. 20 хв., перебуваючи у службовому кабінеті № 1 КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, поєднане з вимаганням, одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину суми неправомірної вигоди у виді грошових коштів в розмірі 500 доларів США за вирішення питання щодо вжиття заходів з відстрочки призову на військову службу ОСОБА_7

22.10.2024 об 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в службовому кабінеті № 1 КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша Черкаської області, був затриманий в порядку ст.208 КПК України, оскільки сукупність очевидних ознак на місці події вказували на те, що саме ОСОБА_5 щойно вчинив злочин, а протиправна діяльність була припинена.

Отже, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді лікаря-психіатра дільничного психіатричного кабінету поліклінічного відділення КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради та члена позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, з метою одержання ним неправомірної вигоди з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 , тобто третьої особи, одержав неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, за вирішення питання щодо вжиття заходів з відстрочки призову на військову службу ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

З урахуванням зібраних доказів 23.10.2024 ОСОБА_5 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними заяви про вчинення кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 21.08.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_7 від 28.08.2024 та 22.10.2024;

- даними протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 22.10.2024;

- даними протоколу огляду особи, залученої до конфіденційного співробітництва та вручення їй спеціального технічного засобу і грошових коштів для здійснення контролю за вчиненням злочину від 22.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 22.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 23.10.2024;

- показаннями свідка ОСОБА_10 від 23.10.2024;

- даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22.10.2024;

- даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює свою діяльність ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 22.10.2024;

- даними протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , від 22.10.2024;

- даними протоколу затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 22.10.2024;

- речовими доказами;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі;

- у ОСОБА_5 відсутні особи, які перебувають на його утриманні.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння може спонукати останнього, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання;

- ОСОБА_5 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схиляти їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували підозрюваного;

- перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 матиме змогу та буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, надавати неправдиву інформацію, перешкоджати проведенню слідчих дій за його участі.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання в повному обсязі та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного, який є інвалідом ІІІ групи,має на утриманні матір 1939 року народження з якою спільно проживає, за місцем роботи та місцем проживання характеризується виключно позитивно, за станом здоров?я потребує періодичного лікування, за матеріальним станом ОСОБА_5 не в змозі внести заставу, а тому просили застосувати запобіжних захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , пояснення та заперечення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення ним в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, слідчий суддя звертає увагу, що «обґрунтована підозра» у вчинені кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. (рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

При цьому, слідчий суддя, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. На підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На підставі розумної оцінки сукупності наданих доказів, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення існує, та з урахуванням сукупності наданих доказів, слідчий суддя вбачає причетність ОСОБА_5 до подій розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та обґрунтованість врученої підозри на даній стадії кримінального провадження, що є однією із складових для застосування запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики.

Слідчий суддя звертає увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України та встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні обставин кримінального провадження, вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, а також характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 (1959 року народження, пенсіонер за віком, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває мати 1939 року народження з якою він спільно проживає та здійснює за нею догляд, є інвалідом ІІІ групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався), слідчий суддя прийшов до висновку, що зазначені слідчим та прокурором ризики не є винятковими та не виправдовують застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 такого тяжкого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 та ч.6 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим чи прокурором обґрунтування клопотання.

При обранні виду запобіжного заходу та способу його застосування, слідчий суддя враховує і наслідки такого запобіжного заходу для інших осіб.

На думку слідчого суддізапобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні можливо шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеризуючих даних про особу підозрюваного, існуючі ризики у даному кримінальному провадженні можливо убезпечити, шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуіз забороною цілодобово залишати житло, з покладенням відповідних забезпечувальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які на переконання слідчого судді зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про те, що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.12.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утриматися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет тощо) зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця виконання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що за адресою: АДРЕСА_1 , після чого звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29.10.2024 року о 09:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1