Справа № 953/7337/24
н/п 1-кс/953/6200/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000889 від 30.07.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця рф, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, з вищою освітою, працівник АТ КБ «Приват Банк», раніше не судимий;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

встановив :

Суть питання, що вирішується ухвалою і за чиєю ініціативою розглядається

Сторона обвинувачення просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 днів, без визначення розміру застави (відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України) стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України у кримінальному провадженні № 0000889 від 30.07.2024,

Узагальнено доводи клопотання зводяться до такого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, на підставі вагомих доказів; наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, підтримали клопотання з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та пояснив. що дійсно спілкувався з ОСОБА_8 оскільки вони давно знайомі, будь - якого умислу щодо збору та передачі інформації не мав.

Захисник в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, у зв`язку з необгрунтованістю підозри, недоведеністю ризиків та відсутності доказів.

Встановлені слідчим суддею обставини

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території м. Харкова, у невстановлений досудовим слідством час, проте не пізніше 04 травня 2024 року виник злочинний умисел, направлений на надання представнику іноземної держави - держави-агресора РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

Так, ОСОБА_5 у період не пізніше 04 травня 2024 року, перебуваючи у м. Харкові, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, діючи умисно та свідомо, використовуючи обліковий запис, прив`язаний до номеру телефону « НОМЕР_1 », у додатку для спілкування «Telegram», налагодив контакт з невстановленим представником держави-агресора Російської Федерації, який використовував обліковий запис із номером мобільного телефону « НОМЕР_2 » у вказаному додатку, який здійснює збір та передачу відомостей про дислокацію та переміщення особового складу, військової техніки ЗС України та інших військових формувань, які входять до складу Сил оборони України, для їх подальшого використання під час здійснення обстрілів із різних видів озброєння та планування бойових дій збройними формуваннями РФ на території Харківської області, а також збір розвідувальних даних щодо місць та наслідків вогневих уражень представниками РФ об`єктів на території АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_5 , у період з 05 травня 2024 року по 18 липня 2024 року, перебуваючи під час повсякденної життєдіяльності на території м.Харкова та Харківської області, здійснював збір інформації про місця дислокації особового складу ЗС України та інших військових формувань, утворених відповідно до чинного законодавства, маршрути переміщення особового складу та військової техніки ЗС України, також іншу інформацію, що може бути використана для проведення підривної діяльності проти України та, в подальшому, передавав її представнику іноземної держави ОСОБА_9 чим надавав останньому допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

21.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими керувався

Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України (абз. 2 ч. 4 ст.183 КПК України).

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. пунктом 175; рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом за результатом проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 26.07.2024, відповідно до якого зафіксовано обставини передачі ОСОБА_5 . ОСОБА_9 , із використанням облікового запису з номером телефону « НОМЕР_1 » у мобільному додатку «Telegram» інформації стосовно дислокації та переміщення особового складу, військової техніки ЗС України та інших військових формувань, які входять до складу Сил оборони України; протоколом за результатом проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 26.07.2024, відповідно до якого зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_5 із ОСОБА_9 ; відповіддю на запит, що надійшла із ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої отримано відомості про те, що інформація, передана ОСОБА_5 ОСОБА_9 - відповідає дійсності та її передача представникам іноземної держави становить реальну загрозу національній безпеці України, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , в якому зафіксовано обставини його спілкування із ОСОБА_5 щодо обставин, що можуть мати значення для кримінального провадження.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість повідомленої підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Водночас, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК

Слідчий суддя вважає доведеними, що вказані у клопотанні ризики щодо поведінки підозрюваного існують, з огляду на таке.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

На переконання слідчого судді ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України є особливе тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі. ОСОБА_5 через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, розуміючи складність проведення досудового розслідування, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою України кордонів та території України в умовах збройної агресії російської федерації проти України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема на території російської федерації чи тимчасово окупованих частинах території України.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значений для встановлення обставин кримінального правопорушення

Наявність вказаного ризику (передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується способом та засобами вчинення підозрюваними даних кримінальних правопорушень, а саме застосування під час вчинення злочинів заздалегідь заготовлених предметів, невстановлених на даний час запалювальних засобів. На цей час триває проведення слідчих (розшукових) дій, відповідних експертиз, направлених на встановлення ідентифікації вказаних предметів, а також встановлення місця їх виготовлення та зберігання.

ОСОБА_5 достовірно розуміє суть злочину та передбачену за його скоєння кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим матиме реальну можливість знищити, сховати, спотворити предмети і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому чисті і такі, які можуть свідчити про його протиправну діяльність однак не теперішній час органом досудового розслідування ще не виявлені.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу.

Наявність зазначеного ризику (передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. У разі не обрання, або обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням ОСОБА_5 під вартою, останній матиме реальну можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі із числа тих, які, на даний момент, не встановлені. Тому, з метою запобігання впливу ОСОБА_5 на свідків, наявні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеному ризику.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення

Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 як основне покарання, судом може бути призначене покарання у виді довічного позбавленні волі, може свідчити про неналежну процесуальну поведінку останнього у майбутньому, чим останній може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі, перешкоджанню здійснення швидкого та об`єктивного досудового розслідування.

Разом із цим, у зв`язку із встановленням факту тривалого спілкування ОСОБА_5 із представником держави-агресора рф і наданням останньому великої кількості інформації щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, протягом тривалого проміжку часу, наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі проти основ національної безпеки України.

Вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою для запобігання ризикам

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відомостей про наявність тяжких хронічних захворювань, які б перешкоджали триманню ОСОБА_5 під вартою, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, дані про освіту (вища), сімейний стан (одружений), офіційно працевлаштований на посаді головного інженера в АТ КБ "ПриватБанк", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, інші наведені у цій ухвалі дані про підозрюваного, що однак не нівелює встановлені слідчим суддею ризики.

Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.

Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність усіх наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, окрім іншого, ст. 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, окрім інших передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України.

При постановленні даної ухвали, суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому інкриміновані діяння у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 19 жовтня 2024 року включно, без визначення розміру застави з моменту взяття під варту на підставі цієї ухвали.

Зобов`язати слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області підполковника юстиції ОСОБА_3 р негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 19.10.2024 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1