Провадження № 1-кс/638/3210/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м.Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000878 від 25.09.2024 за ознаками кримінального проступку злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчому судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000878 від 25.09.2024 за ознаками кримінального проступку злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: мобільний телефон марки «Редми 10-А», чорного кольору, у чохла, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який було вилучено до спеціального полімерного сейф пакету № PSP 2385109 у громадянина ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 24.09.2024 до Харківського районного управління поліції № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 24.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , співробітниками карного розшуку було виявлено ОСОБА_4 , який повідомив, що має при собі речовину схожу на наркотичну «метадон». Під час огляду ділянки місцевості за вказаною адресою було виявлено згорток у чорній ізоленті, при відкритті згортку було виявлено прозорий зіп-пакет, всередині якого містилася кристалічна речовина, зовні схожа на наркотичну «метадон». Також у громадянина ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки «Редми 10-А», чорного кольору, у чохла, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 .

Прокурор вказує, що на час звернення із клопотанням є підстави вважати, що вилучений мобільний телефон зберіг на собі сліди кримінального правопорушення необхідні для проведення судових експертиз.

25 вересня 2024 року було винесено постанову про визнання речових доказів та визначення місця їх зберігання, якою мобільний телефон марки «Редми 10-А», чорного кольору, у чохла, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Прокурор та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які викликалися, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даного телефону, як доказу у кримінальному провадженні.

Отже, підставою для застосування арешту майна у даному випадку є наявність розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000878 від 25.09.2024 за ознаками кримінального проступку злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Редми 10-А», чорного кольору, у чохла, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який було вилучено у громадянина ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та поміщено до спеціального полімерного сейф пакету № PSP 2385109, шляхом заборони користування та розпорядження, з можливістю використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення: мобільний телефон марки «Редми 10-А», чорного кольору, у чохла, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1