Дата документу 25.09.2024
Справа № 334/3547/24
Провадження № 1-кс/334/2483/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання у кримінальному провадженні №0000829 від 28.04.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Щербаки Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, студента, раніше не судимого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участі: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , -

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся дослідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням погодженим з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло, а саме місце фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.10.2024 включно.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та його адвокат проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати особисте зобов`язання.

Заслухавши учасників провадження; дослідивши матеріали клопотання та докази на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам в тому числі переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, на підставі ч. 2 ст. 181 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Матеріалами клопотання підтверджено, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000829 від 28 квітня 2024 року за ч. 3 ст. 286 КК України.

29.04.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 286 КК України.

19.09.2024 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненніданого кримінального правопорушення за таких обставин:

28 квітня 2024 року, приблизно, о 20 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем «HONDA ACCORD», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Прибережної автомагістралі зі сторони вул. Української в напрямку вул. Лермонтова в м. Запоріжжі. При цьому швидкість руху керованого ОСОБА_3 автомобіля складала не менш як 151,2 км/год, що перевищує максимально дозволену на даній ділянці дороги швидкість руху в населеному пункті 50 км/год.

В цей час, попереду, в районі електроопори №282, що розміщена поблизу парку «Перемоги» в м. Запоріжжі, пішоходи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вийшли на проїзну частину Прибережної автомагістралі у невстановленому для пішохідного переходу місці та почали перетинати дорогу зліва-направо відносно руху вказаного автомобіля «HONDA ACCORD», р.н. НОМЕР_1 .

Під час руху по вищевказаній проїзній частині Прибережної автомагістралі з перевищенням максимально дозволеної швидкості руху, водій ОСОБА_3 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити зміну дорожньої обстановки у вигляді виходу пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на дорогу та перетин ними проїзної частини Прибережної автомагістралі в напрямку смуги руху автомобіля «HONDA ACCORD», р.н. НОМЕР_1 , ігноруючи вимоги діючих Правил дорожнього руху, маючи технічну можливість уникнути ДТП, шляхом вибору безпечної швидкості руху та застосуванням заходів гальмування аж до зупинки транспортного засобу, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зменшив швидкість свого руху та, продовживши свій рух, передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від чого останніх відкинуло на асфальтне покриття.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги пп. 2.3 б), д), 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Тілесні ушкодження утворились від наїзду автомобіля «HONDA ACCORD», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя і перебувають у прямому закономірному причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 настала від поєднаноїтупої травми голови, тулубу та кінцівок, у вигляді множинних переломів кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів та розривами крупних кровоносних судин, яка ускладнилася розвитком шоку (геморагічного, травматичного), який і став безпосередньою причиною смерті.

В результаті наїзду автомобілем «HONDA ACCORD», р.н. НОМЕР_1 , пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження:

- повна травматична ампутація лівої нижньої кінцівки, на рівні верхньої третини стегна із крововиливами у м`які тканини та саднами;

- розтрощення верхніх епіфізів правої ліктьової та променевої кісток, повний поперечний перелом лівої плечової кістки в верхній третині, повний переломо-вивих 4-го п`ясно-фалангового суглобу лівої кисті, розстрощення нижньої третини 5-ї п`ясної кістки, розтрощення дистальної фаланги 4-го пальця лівої кисті; рани, крововиливи у м`які тканини та садна;

- повні поперечні переломи лівих велико- та малогомілкових кісток, в нижніх третинах із крововиливами у м`які тканини.

Дані тілесні ушкодження утворились від наїзду автомобіля «HONDA ACCORD», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, однак, самі по собі (ізольовано) не перебувають у прямому закономірному причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця ДТПвід 28.04.2024, в ході проведення якого зафіксовано слідову інформацію на місці пригоди, а також погодні та дорожні умови, кінцеве положення автомобіля «HondaAccord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його механічні пошкодження, які утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, положення та тілесні ушкодження трупів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , яка надала свідчення про те, що обставинами ДТП не володіє, про смерть матері дізналася від співробітників поліції;

висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , відповідно до якого, утворення всього комплексу тілесних ушкоджень трупа внаслідок ДТП не виключається, отримані тілесні ушкодження перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , яка надала свідчення про те, що обставинами ДТП не володіє, про смерть чоловіка дізналася від співробітників поліції;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , відповідно до якого, утворення всього комплексу тілесних ушкоджень трупа внаслідок ДТП не виключається, отримані тілесні ушкодження перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті;

- протоколом допиту ОСОБА_11 , який рухався з автомобілем «HondaAccord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у попутному напрямку та надав свідчення про детальний механізм настання ДТП;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який був пасажиром автомобіля «HondaAccord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надав свідчення про детальний механізм настання ДТП;

-протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , яка була пасажиром автомобіля «HondaAccord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надала свідчення про детальний механізм настання ДТП;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 , який був водієм автомобіля «HondaAccord», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надав свідчення про детальний механізм настання ДТП;

- протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 ;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження технічного стану транспортних засобів» відносно автомобіля «HondaAccord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , №СЕ-19/108-24/8297-ІТ від 16.05.2024, відповідно до якого вказаний транспортний засіб перебував в справному стані;

- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Транспортно-трасологічні дослідження» №СЕ-19/108-24/8340-ІТ від 10.05.2024, відповідно до якого швидкість руху автомобіля «HondaAccord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , складала не менше 54,5-57,2 км/год.;

- висновком судової-фототехнічної експертизи №СЕ-19/108-24/10729-ФП від 27.06.2024, відповідно до якого швидкість руху автомобіля «HondaAccord» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед ДТП складала 93,72-98,53-104,83 км/год.;

- висновком судової інженерно-транспортноїекспертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму ДТП» №СЕ-19/108-24/9466-ІТ від 27.06.2024, відповідно до якого водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР України та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а також те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування ризики, що визначені у п.п. 1,3,4 ст. 177 КПК України:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, експертів;

- ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення підозрюваного від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Суд приймає до уваги принцип невинуватості особи, враховує повагу до особистої свободи і недоторканості особи, однак зважує ці принципи у сукупності із цілями і завданнями кримінального провадження, якими у відповідності до ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оцінюючи ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характери обвинуваченого, його моральні якості, зв`язки із державою, які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому/судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування/суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який, у разі доведеності вини, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше не судимий; відсутні відомості, що соціальних зв`язків, , а тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованих правопорушень, останній, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування/суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Наявність ризиків, передбачених пп. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК матеріалами клопотання не доведена.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню. А для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби, а саме з 23:00 год. до 06:00 год. до 28.10.2024, оскільки інший більш мякий запобіжний зхаід не забезпечить належної процесуальної повединки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному 28.04.2024 до ЄРДР №0000829 за ч.2 ст. 286 КК України, а саме до 28 жовтня 2024 року, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з 23-00 год. до 06-00 години наступної доби з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 28 жовтня 2024 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Попередити підозрюваного про те, що у разі ухилення від виконання цієї ухвали слідчим суддею, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу щодо нього на більш суворий.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали про обрання міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 23-00 год. до 06-00 год. наступної доби до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 покласти на Запорізьке районне управління поліції ГУНП в Запорізькій області.

Копію ухвали для контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 направити до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: