КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4253/2024 Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України
ЄУН: 756/9829/23 Суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0001817, внесеному до ЄРДР 11 травня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Корнин Житомирської обл., громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішено питання судових витрат та речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, провадження закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

До початку апеляційного розгляду від захисника надійшло клопотання в порядку ст. 284 КПК України, в якому захисник просить скасувати вирок, а провадження закрити у зв`язку з набранням законної сили Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким фактично змінений розмір суми викраденого майна, з якого починається кримінальна відповідальність. За змістом вказаних змін сума викраденого майна для притягнення особи до кримінальної відповідальності становить від 3028 грн. За змістом обвинувального акта ОСОБА_7 інкримінується вчинення крадіжки на суму 960 грн., а тому вважає суму не достатньою для притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю через декриміналізацію.

Представник потерпілої юридичної особи, повідомлений у встановленому законом порядку про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

Враховуючи позицію прокурора, захисника та обвинуваченого, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності представника потерпілої юридичної особи.

Заслухавши доповідь судді, роз`яснивши обвинуваченому, що в апеляційній скарзі захисником ставилось питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження з реабілітуючи підстав, проте, у клопотанні ставиться питання про скасування вироку та закриття кримінального провадження з інших підстав, позицію захисника та обвинуваченого на підтримку заявленого клопотання, прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи клопотання, колегія суддів доходить такого висновку.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що 10 травня 2023 року, близько 17.15 год. у ОСОБА_7 , який перебував в приміщенні магазину «House», який знаходиться в ТРЦ « Blockbuster », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгової полиці товар, який належать ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП», а саме теніску чоловічу т/м House, вартістю 960 грн. (без урахування ПДВ), яку взяв до примірної кабінки. У примірній кабінці ОСОБА_7 зірвав антикрадіжний магніт та одягнув на себе теніску, а поверх неї одягнув власні речі.

Виконавши усі дії, які ОСОБА_7 вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця, останній направився до виходу з магазину, та не розрахувавшись за викрадене майно, намагався залишити приміщення магазину, однак свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки після проходження сигнальних рамок був зупинений працівником охорони.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг би спричинити ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» майнову шкоду на загальну суму 960 грн. (без урахування ПДВ).

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, оскільки останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Відповідно до положень ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Диспозицією ч. 1 ст. 185 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка). Проте, сума крадіжки, з якої настає кримінальна відповідальність, диспозицією не передбачена.

Разом з тим, частиною 1 ст. 51 КУпАП станом на 10 травня 2023 року передбачалась адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, особа підлягала кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України у взаємозв`язку зі ст. 51 КУпАП, пп.169.1.1 ст. 169 ПК України, у разі, якщо сума крадіжки перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,

З 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становив 2684 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (станом 10 травня 2023 року) викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто, 268,41 (0,2 х (50% х 2684).

За змістом оскаржуваного вироку ОСОБА_7 засуджений за вчинення 10 травня 2023 року замаху на крадіжку на суму 960 грн.

Разом з тим, як обґрунтовано вказав захисник у клопотанні, 9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону України № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону України № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, з урахуванням вимог Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За наведеного, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням вимог Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року особа підлягає кримінальній відповідальності за ст. 185 КК України, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з положеннями ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Колегія суддів враховує, що зміни, внесені Законом України № 3886-IX від 18 липня 2024 року у ст. 51 КУпАП, безпосередньо впливають на розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, і такі зміни поліпшують становище особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України.

З огляду на вимоги Закону України № 3886-IX, положень пункту 5 підрозділу 1 розділу XX, підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає у 2023 році кримінальна відповідальність, становить 2684 грн.

Зважаючи на те, що вартість майна, яке намагався викрасти ОСОБА_7 , є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX у взаємозв`язку з нормами Податкового кодексу України з 1 січня 2023 року настає кримінальна відповідальність, колегія суддів, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 3, 5 КК України, вважає, що станом на час апеляційного розгляду - 2 жовтня 2024 року - законом усунута караність діяння, вчиненого ОСОБА_7 , і таке діяння є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 51 КУпАП (в редакції Закону України № 3886-IXвід 18 липня 2024 року).

За змістом п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин, з урахуванням вимог ст. 417 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим клопотання захисника підлягає до задоволення.

Питання долі речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання захисника ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 22 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження № 0001817, внесене до ЄРДР 11 травня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази

- теніску чоловічу т/м House, - залишити за належністю ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП»;

- оптичний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4