Провадження № 11-сс/4823/353/24
Категорія - санкція Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2024 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 17 год. 00 хв. 31.07.2024.

Визначено розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Слідчий суддя зазначила, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, які є тяжкими злочинами, що із врахуванням особи підозрюваного, свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 . У випадку залишення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, оскільки визначена сума застави є непомірною для підозрюваного. Вказує, що ні слідчий, ні прокурор не довели ризики, зазначені в клопотанні, а слідчий суддя не перевірила обґрунтованість підозри. Крім того, в клопотанні відсутні обґрунтування, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає разом з мамою, на обліку у психіатра не перебуває, не судимий, позитивно характеризується, не одружений, має міцні соціальні зв`язки. Вину визнає у повному обсязі. Вважає, що цілодобовий домашній арешт з використанням електронного засобу контролю повністю буде запобігати ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Також, зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний знаходиться на метадоновій терапії, та збув належні саме йому наркотичні засоби, він не купував наркотичні засоби з метою їх перепродажу та отримання ним постійного доходу.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав, думку прокурора, котра просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що Чернігівським РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002111 від 04.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

04 липня 2024 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

31 липня 2024 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002325 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

31 липня 2024 року постановою Першого заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0002111 від 04.07.2024 та №0002325 від 31.07.2024 об`єднані в одне провадження за №0002111.

31 липня 2024 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень на підставі ст. 208 КПК України та у цей же день ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий, повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Під час прийняття рішення про задоволення клопотання слідчого, слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вимог ст., ст. 178, 194 КПК України, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України КК України, які є тяжкими злочинами, характеру вчинених протиправних діянь, їх тяжкості, доводів сторони захисту та прокурора.

Крім того, враховано дані щодо особи підозрюваного, а саме його вік, сімейний стан, стан його здоров`я, сімейний та матеріальний стан.

Також, враховано, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, твердження захисника про те, що слідчим суддею не враховано дані щодо особи підозрюваного та його соціальні зв`язки не заслуговують на увагу.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірила всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що всупереч твердженням апелянта, прокурором та слідчим у судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнила клопотання слідчого та дійшла правильного висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного з визначенням розміру застави.

Підстав для зменшення розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає.

Усі докази, які стосуються вирішення питання про запобіжний захід, судом першої інстанції досліджені та знайшли свою оцінку, тому доводи апеляційної скарги в цій частині, також є необґрунтованими.

Крім того, Європейська комісія з прав людини у своєму рішенні за скаргою «Феррарі Браво проти Італії» вказала, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі є метою досудового розслідування, а саме: встановлення реальних збитків та кваліфікуючих ознак, досягнення цілей якого і є тримання під вартою. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступний стадії процесу кримінального розслідування.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч. 3 ст. 407, ст. 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4