Справа №211/6611/24 Провадження № 1-кп/211/659/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 10.10.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну середню освіту, розлучений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

07 жовтня 2024 року приблизно о 09 год. 25 хв. ОСОБА_3 , виїжджаючи на автомобілі з гаражного кооперативу «Східний», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на проїзній частині дороги за кермом електроскутера ОСОБА_7 , який являється головою зазначеного гаражного кооперативу. Під`їхавши до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 почав словесний конфлікт щодо чергового відключення електропостачання його гаража у зв`язку з тим, що, на думку ОСОБА_7 , ОСОБА_3 користується неврахованою електричною енергією. Внаслідок цього ОСОБА_3 , будучи обуреним вказаним фактом, почав себе агресивно поводити, в результаті чого у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаним місцем, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, вийшов зі своєї автівки та підійшов до ОСОБА_7 з правого боку, після чого, перебуваючи в безпосередній близькості до ОСОБА_7 , наніс 1 (один) удар правим ліктем в область правої сторони обличчя ОСОБА_7 , від якого ОСОБА_7 ледве втримався на місці від падіння з електроскутера.

В подальшому, ОСОБА_7 , відновивши рівновагу, намагаючись уникнути подальшого побиття, почав рухатися на електроскутері в сторону виїзду з території вищевказаного гаражного кооперативу. В цей момент, ОСОБА_3 , продовжуючи свій намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, підійшов з лівого боку потерпілого та, схопивши правою рукою за шию ОСОБА_7 , почав лівою рукою сильно стискати нижню частину обличчя потерпілого, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Надалі, ОСОБА_7 , вирвавшись з рук ОСОБА_3 , відійшов в протилежний бік від останнього. Однак ОСОБА_3 , не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, настиг потерпілого та, знаходячись з правого боку ОСОБА_7 , наніс 1 (один) удар правою рукою зжатою в кулак в область правої сторони обличчя ОСОБА_7 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців навколо правого ока з розповсюдженням на виличну область, на боковій поверхні носа праворуч, на верхній губі по серединній лінії та ліворуч, в області кута рота праворуч, на підборідді праворуч та по серединній лінії, крововилив в слизову оболонку верхньої губи ліворуч, які відповідно до висновку експерта № 1938 (1886-24р.) від 16.10.2024 за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив своїми показаннями обставини, що викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 07.10.2024 року, виїжджаючи з гаражного кооперативу, зустрів потерпілого, з яким у нього існує тривалий конфлікт. В черговий раз при зустрічі він не втримався і вдарив потерпілого по обличчю, шолому та в живіт. Після того сів і поїхав. У вчиненому каїться, висновки для себе зробив, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Визнавши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, під наглядом у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставин, шо обтяжують покарання, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, ураховуючи дані про його особу, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини та його наслідків, обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази: оптичний диск - залишити зберігатись при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Резолютивна частина вироку проголошена 06.11.2024 року відповідно до положень ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1