Провадження № 1-кс/638/2729/24
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої дії адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої дії адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області (СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області) перебували матеріали кримінального провадження №0004984 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремими громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 року у справі № 638/19525/19 (апеляційне провадження № 11-сс/818/46/20) у межах кримінального провадження №0004984 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, було накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м (реєстраційний номер: об?єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом заборони усім суб?єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна.

В подальшому, кримінальне провадження №0004984 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, було об?єднано з кримінальним провадженням №0004846 від 07.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 162 КК України.

За результатами проведеного досудового розслідування, постановою слідчого від 30.04.2021 року об?єднане кримінальне провадження № 0004846 від 07.11.2019 року було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Однак, після закриття об?єднаного кримінального провадження №0004846 від 07.11.2019 року, органом досудового розслідування та/або прокурором не було вирішено питання про скасування арешту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м (реєстраційний номер: об?єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві власності ОСОБА_5 , накладеного ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 року у справі № 638/19525/19 (апеляційне провадження № 11-сс/818/46/20).

У зв?язку з чим, ОСОБА_5 просить скасувати накладений ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 арешт на вказану квартиру.

Представник заявника до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник ХРУП №3 ГУНП в Харківській області до суду не з`явився, повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області (СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області) перебували матеріали кримінального провадження №0004984 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, яке постановою прокурора від 05.10.2020 року було об?єднано з кримінальним провадженням №0004846 від 07.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 162 КК України, під єдиним номером №0004846 від 07.11.2019 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 року було скасовано ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2019 року та накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м (реєстраційний номер: об`єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації, що діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеного нерухомого майна.

Постановою слідчого ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 30.04.2021 року, кримінальне №0004846 від 07.11.2019 року було закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В силу частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В силу положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимогами ч. 3 ст.174 КПК України передбачено право прокурора одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст.284КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

У той же час, вимоги ч. 3 ст.174КПК України встановлюють право прокурора скасувати арешт у разі закриття кримінального провадження. При цьому рішення про скасування арешту має бути виконано після вступу в законну силу рішення про закриття кримінального, тобто по закінченню 10-денного строку з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження і повідомлення про це заінтересованих осіб.

Однак вимоги КПК України не передбачають порядок скасування накладеного арешту, у разі винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність в КПК України колізій стосовно скасування арешту майна після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження та непорушність права приватної власності, встановленої у ст. 41 Конституції України, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку необхідно застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 14 ч .1 ст. 7 КПК України, якими встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться доступ до правосуддя.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За змістом вказаної норми закону, а також положень статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст.24 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Згідно з ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, враховуючи, що вимоги КПК України не передбачають скасування арешту майна після винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 3, 7, 24 КПК України вправі розглянути по суті клопотання про скасування арешту майна.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи те, що кримінальне провадження на цей час закрито, підстава для арешту відповідного майна відпала, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що викладені у клопотанні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої дії адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2020 року на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,5 кв.м (реєстраційний номер: об`єкта нерухомого майна 101), яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1