Справа № 449/1745/24
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

22.11.2024 м.Перемишляни

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2024 р. до суду надійшло клопотання дізнавача СД ВП №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

В обґрунтування клопотання вказує на те, що 14 год. 20 листопада 2024 року оперуповноважений Сектору кримінальної превенції ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці поблизу супермаркету «Рукавичка», що за адресою АДРЕСА_1 , виявив ОСОБА_5 , у якої під час поверхневої перевірки виявив один ZIP-пакет із порошкоподібною речовиною, зовні схожою на наркотичний засіб. На підставі цього дізнавач вніс у Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості за №0000069 від 20 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Приблизно о 14 год. 35 хв. - 14 год. 50 хв. 20 листопада 2024 року дізнавач провів огляд місця події, під час якого ОСОБА_5 добровільно в присутності понятих на вулиці неподалік супермаркету «Рукавичка» видала поліцейським наступне належне їй на праві власності майно: мобільний телефон, фіолетового кольору, марки «iPhone 14 Pro»; ІМЕІ-1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 ) та чорний чохол до мобільного телефону. Вилучені речі після завершення огляду дізнавач помістив у спеціальний пакет «CRI 1097188». Вилучений чорний чохол у порядку ст.186 Цивільного Кодексу України є річчю-приналежністю до вилученого мобільного телефону, оскільки є річчю, призначена для обслуговування телефону як іншої (головної) речі і пов`язаний з ним спільним призначенням, а приналежність слідує за головною річчю. 20 листопада 2024 року дізнавач своєю постановою визнав вилучені мобільний телефон і чохол речовими доказами. Оскільки вилучений телефон і чохол до нього є речовими доказами (знаряддям злочину), оскільки саме за його допомогою відбувалось пересилання ймовірно наркотичного засобу шляхом спілкування через чат-бот « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у месенджері «Telegram».

Прокурор та дізнавач в судове засіданні не з`явилися, подали на адресу суду заяву про розгляд клопотання у їх відсутності, клопотання просять задоволити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України - фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню наступних підстав:

Дізнавачем ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0000069 від 20 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

20 листопада 2024 року мобільний телефон, фіолетового кольору, марки «iPhone 14 Pro»; ІМЕІ-1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ-2 НОМЕР_2 ) та чорний чохол до мобільного телефону, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000069 від 20.11.2024 року.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ст. 170 ч.2 п.1 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення зокрема, збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вилучене майно є речовими доказами злочину, оскільки відповідно до ст.98 та абз.1 ч.3 ст.170 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення кримінального правопорушення.

У разі незастосування арешту майна воно може бути відчуженим, що унеможливить викриття винуватців злочину, що суперечитиме завданням кримінального судочинства, зазначеним у ст.2 КПК України.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 172, 173, 309, 395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт у формі заборони відчуження, користування і розпорядження на наступні речі: мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro», фіолетового кольору, ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 , власником і користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та річ-приналежність до мобільного телефону марки «iPhone 14 Pro» - чорний чохол.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського Апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1