Справа № 472/948/24
Провадження № 1-кс/472/124/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовженя запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 жовтня 2024 року селище Веселинове

Миколаївської області

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з начальником Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000881, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносоно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. А. Маштак-Кулак, Туркменського району Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працював різноробочим у ФОП ОСОБА_9 , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2024 року до слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з начальником Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до трьох місяців, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.11.2024 року, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України розбещення неповнолітньої, тобто вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені членом сім`ї, на якого покладено обов`язки щодо виховання потерпілої ОСОБА_10 .

Слідчий обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на те, що станом на сьогодні ризики, зазначені в клопотанні, не зменшились та продовжують існувати.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 заперечили щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, надавши суду документи, які позитивно характеризують підозрюваного за місцем проживання та роботи.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України розбещення неповнолітньої, тобто вчинення розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені членом сім`ї, на якого покладено обов`язки щодо виховання потерпілої ОСОБА_10 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджуються даними слідчих дій, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_10 від 21.08.2024 року; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_10 від 21.08.2024 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.08.2024 року; протоколом огляду предмета від 22.08.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

21.08.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України. 22.08.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою слідчого судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23 серпня 2024 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" до 22.10.2024 року включно.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним в частині першій вказаної статті.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями ст. 199 КПК України підставами для продовження строку запобіжного заходу є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження запобіжного заходу та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та доведено наявність ризиків, зазначених в клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створить загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»),

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З огляду на вказане, враховуючи те, що стороною обвинувачення доведені ризики, зазначені у п.1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки: перебуваючи на волі, розуміє відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КК України, в якому підозрюється, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення; може негативно впливати на потерпілу та свідків з метою уникнення відповідальності за кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, шляхом залякування, погроз та іншого впливу на свідків та потерпілу, показання яких мають важливе значення в кримінальному провадженні, та може негативно впливати на об`єктивність їх подальших показань, що матимуть суттєве значення по справі; а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

22 серпня 2024 року ОСОБА_5 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до постанови керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області від 18 жовтня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців внаслідок складності провадженння, тобто до 22.11.2024 року.

Таким чином, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні закінчується 22 листопада 2024 року о 24.00 годині, а тому продовжити запобіжний захід можливо лише в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 листопада 2024 року включно, що не перевищує 60 діб.

За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 22 жовтня 2024 року, а ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, то слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На думку слідчого судді інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави є недоцільним, оскільки даний запобіжний захід не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Разом з іншим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства щодо неповнолітньої особи.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання ним покладених на нього обов`язків.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не зможе перешкодити йому переховуватись від слідства та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до ОСОБА_5 домашнього арешту жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, оскільки останній записаний відповідно до свідоцтва про народження неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 батьком та відсутня інформація щодо позбавлення його батьківських прав, в зв`язку з чим матиме змогу повернути потерпілу до місця свого помешкання та негативно впливати на неї.

Вік, стан здоров`я та сімейний стан ОСОБА_5 не перешкоджають його утриманню в умовах слідчого ізолятора. Доказів, які б свідчили про протилежне, стороною захисту слідчому судді не надано.

Надані стороною захисту позитивні характеристики на підозрюваного з місця проживання та роботи не впливають на зменшення встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, на думку слідчого судді, встановлені в судовому засіданні ризики виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , та дають слідчому судді можливість дійти висновку про наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який у цьому випадку, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 176-177, 194, 196, 197, 199, 205, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУ НП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з начальником Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0000881, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.08.2024 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", за адресою: АДРЕСА_3 , до 3 (трьох) місяців, в межах строків досудового розслідування, тобто до 22 листопада 2024 року (включно).

Строк дії ухвали закінчується 22 листопада 2024 року о 24.00 годині.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою яка тримається під вартою, - з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя

Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1