Провадження № 1-кс/643/1372/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2024 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання адвоката ОСОБА_3 , представника цивільного позивача ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 00002963 від 22.08.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, -

установив:

З поданого клопотання вбачається, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області (далі Управління) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00002963 від 22.08.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України.

У клопотанні заявник зазначає, що ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , діючи на підставі виданої останнім на ім`я ОСОБА_5 довіреності на легковий автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_1 , всупереч волі ОСОБА_4 , продав зазначений автомобіль іншій особі та незаконно привласнив грошові кошти, отримані від продажу, чим завдав ОСОБА_4 майнової шкоди.

Вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 відмовляється повертати автомобіль ОСОБА_4 чи відшкодувати завдану шкоду, заявником в інтересах ОСОБА_4 подано цивільний позов у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речового доказу заявник просить накласти арешт на автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

До суду ОСОБА_4 , його представник та представник органу досудового розслідування не з`явились, про дату й час розгляду клопотання сповіщені належним чином, причини неявки не повідомили, що, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з погляду на таке: заявник, не дивлячись на посилання про подання у межах кримінального провадження цивільного позову, обґрунтовує клопотання про арешт майна тим, що таке майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Разом з тим, відповідно до ч 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Отже, цивільний позивач може звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна виключно з метою забезпечення цивільного позову, проте таку мету заявник у клопотання не зазначає, мотивуючи клопотання виключно необхідністю збереження вказаного транспортного засобу як речового доказу, недопущення вчинення дій, передбачених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 170 арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З викладених у клопотанні обставин вбачається, що користування та відчуження автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 здійснювались на підставі довіреності, виданої ОСОБА_4 , тобто на законній підставі, отже казати, що автомобіль вибув з володіння, а потім і з власності ОСОБА_4 незаконно не можна. Доказів зворотного заявником не надано, копія довіреності до клопотання не долучена.

За вказаних умов, враховуючи викладені вище норми закону, підстави для накладення арешту на зазначений автомобіль навіть з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не є правомірним, так як в такому випадку арешт може бути накладений на майно осіб, перелічених у абз. 1 ч. 6 ст. 170 КПК України, якими не є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (особи, яким продано/передано автомобіль ОСОБА_5 ).

Також слідчий суддя зауважує, що у цивільному позові, копія якого долучена до клопотання, заявник робить наступний висновок: «виходячи з того, що продаж автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. НОМЕР_1 » відбувся, а гроші від продажу вищезазначеного автомобіля не повернуто ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 привласнив собі гроші від продажу автомобіля, ОСОБА_4 було заподіяно шкоду».

Вказані обставини та обставини кримінального правопорушення, на які посилається заявник, свідчать, що кримінальне провадження розслідується не за фактом заволодіння ОСОБА_5 автомобілем ОСОБА_4 , а за фактом заволодіння ОСОБА_5 у шахрайській спосіб грошовими коштами ОСОБА_4 , які той мав отримати від продажу автомобіля.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України,-

постановив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , представника цивільного позивача ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 00002963 від 22.08.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1