Справа № 204/7796/24
Провадження № 1-в/204/1214/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника (ВКЗ) ОСОБА_4 ,

представника установи ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , 1971 року народження -,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .

В обґрунтування заяви, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів №845 від 05.08.2024 року, зазначено, що з часу госпіталізації до закладу в психічному стані ОСОБА_6 галюцинаторно-маячної симптоматики, грубих емоційних порушень, агресивних та аутоагресивних дій не спостерігалось. Мислення характеризується паралогічністю, непослідовністю. Виражена дефіцитарна симптоматика з емоційною сплощеністю, неадекватністю, збіднінням та огрубінням емоційних реакцій. ОСОБА_6 формально погоджується з необхідністю подальшого спостереження та лікування у лікаря-психіатра, визнає протиправність вчиненого суспільно небезпечного діяння, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки для оточуючих шляхом досягнення стійкого стабільного психічного стану ОСОБА_6 як наслідок етапу психофармакотерапевтичних та реабілітаційних заходів. Таким чином, ОСОБА_6 потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В судовому засіданні представник установи підтримав вказану заяву, просив задовольнити, посилаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів №845 від 05.08.2024 року.

Особа відносно якої розглядається заява ОСОБА_6 в судовому засіданні просив задовольнити заяву лікаря-психіатра. При цьому зазначив, що в минулому мав певні здібності. Вказав, що раніше лікувався і зараз потребує подальшого лікування. Причиною скоєного ним суспільно небезпечного діяння вважає алкоголь.

Захисник покладався на розсуд суду при розгляді заяви.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, оскільки ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом лише з квітня 2024 року, раніше неодноразово лікувався, до лікування та скоєного суспільно небезпечного діяння ставиться формально. З огляду на це, прокурор вважає, що підстави для задоволення заяви на даний час відсутні.

Вислухавши думку учасників процесу, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява представника установи задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

У відповідності до ч.2 ст.514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Згідно ч.3 ст.514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 01.06.2018 року, щодо ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, а саме: ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. ОСОБА_6 знаходиться на лікуванні в Дніпровської Філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» з суворим наглядом з 19.07.2018 року. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року ОСОБА_6 змінено застосування примусових заходів медичного характеру та переведено у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, де він перебуває по теперішній час. Діагноз: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу. Медикаментозна ремісія.

В обґрунтування необхідності зміни ОСОБА_6 виду примусових заходів медичного характеру у висновку комісії лікарів-психіатрів №845 від 05.08.2024 року, зазначено, що з часу госпіталізації до закладу в психічному стані ОСОБА_6 галюцинаторно-маячної симптоматики, грубих емоційних порушень, агресивних та аутоагресивних дій не спостерігалось. Мислення характеризується паралогічністю, непослідовністю. Виражена дефіцитарна симптоматика з емоційною сплощеністю, неадекватністю, збіднінням та огрубінням емоційних реакцій. ОСОБА_6 формально погоджується з необхідністю подальшого спостереження та лікування у лікаря-психіатра, визнає протиправність вчиненого суспільно небезпечного діяння, погоджується з необхідністю прийому підтримуючого лікування. Відповідно до шкали HCR-20V3: ризик насильства у майбутньому низький. Викладене свідчить про усунення значної суспільної небезпеки для оточуючих шляхом досягнення стійкого стабільного психічного стану ОСОБА_6 як наслідок етапу психофармакотерапевтичних та реабілітаційних заходів. Таким чином, ОСОБА_6 потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 ставиться формально як до лікування, так і до скоєного. Як вбачається з висновку лікарів психіатрів ОСОБА_6 раніше неодноразово перебував на лікуванні у психіатричних закладах. Перебуває у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом лише з 09 травня 2024 року.

Вказані обставини, на переконання суду, вказують на передчасність питання про зміну примусових заходів медичного характеру на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, оскільки з урахуванням характеру психічного захворювання, яке наявне у ОСОБА_6 та тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, для перевірки стабільності та тривалості покращення психічного стану необхідний більш тривалий період, ніж останні півроку.

Враховуючи викладені обставини, суд робить висновок, що відсутність критичного ставлення у ОСОБА_6 до скоєних ним суспільно-небезпечних діянь, а також відсутність доказів тривалого та стабільного покращення стану пацієнта, яке б давало підстави для висновку про можливість зміни застосування примусових заходів медичного характеру, свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом щодо ОСОБА_6

Керуючись ст.ст.94, 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , 1971 року народження, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1