Справа № 487/5261/24
Провадження № 1-кс/487/4738/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно

ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що становить 242 240 грн., з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що Першим СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001164 від 19.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 263, ч.3 ст. 368 КК України.

30.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж застава , просила про його задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри.

Захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засідання заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, та не доведеність прокурором ризиків, зазначених у клопотанні. Зазначала, що оскільки досудове розслідування перебуває на стадії завершення, а тому необхідності у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу не має. Крім того просила врахувати дані про особу підозрюваного, його майновий стан.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0001164 від 19.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 та ч.3 ст.368 КК України.

Постановою прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 11.03.2024 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 22.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України та № 0000584 від 11.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України об`єднані в одне провадження № 0000409 .

Постановою прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 20.05.2024 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 22.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 263 КК України та № 0001164 від 19.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України об`єднані в одне провадження № 0001164.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.07.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001164 продовжено до 5 (п`яти) місяців, а саме 27.09.2024 (включно) .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 наказом ГУНП в Миколаївській області за №25о/с від 19.01.2021 призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №2 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, та відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 та п. 2 Примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України, є представником центрального органу виконавчої влади та службовою особою правоохоронного органу (поліції).

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період вересня 2023 року, у старшого оперуповноваженого СКП ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та старшого оперуповноваженого СКП ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від наркозалежних осіб, за вчинення ними протиправних дій у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирішили здійснювати пошук на території Інгульського району м. Миколаєва осіб, що здійснювали збирання «закладок» з наркотичними речовинами та при виявленні таких фактів, одержувати від вказаних осіб неправомірну вигоду, за не вжиття заходів щодо належного оформлення у процесуальних спосіб факту протиправних дій.

Так, 11.03.2024 приблизно о 16 год. 15 хв., ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебуваючи біля гаражного кооперативу «Сонячний» по вул. Скульптора Ізмалкова у м. Миколаєві, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою між собою, зупинили ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які до цього підняли «закладку» з психотропною речовиною, обіг якої заборонено екстазі (МДМА), побачивши, що останній викидає згорток та ногою стирає його в землю.

Після зазначеного, ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про можливість не ініціювання питання про притягнення їх до кримінальної відповідальності та не вжиття заходів щодо належного оформлення у процесуальних спосіб факту зберігання психотропних речовин, шляхом надання останніми неправомірної вигоди у розмірі 4000 доларів США.

Маючи бажання уникнути негативних наслідків для себе ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , погодились надати неправомірну вигоду частинами, оскільки на момент подій на банківському рахунку ОСОБА_10 наявна була частини необхідних грошових коштів у розмірі 79 000 грн.

Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою вирішили залучити оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №2 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 для отримання іншої частини коштів, довівши до його відома обставини подій та мету отримання неправомірної вигоди.

ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою та ОСОБА_4 , довели до відома ОСОБА_11 та ОСОБА_10 свій злочинний план, покликаний на отримання неправомірної вигоди, а саме, ОСОБА_10 здійснить зняття грошових коштів з банківського рахунку з подальшою передачею ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а ОСОБА_11 упродовж 11.03.2024 повинен буде надати ОСОБА_4 решту неправомірної вигоди у розмірі 79 000 грн.

Після чого, ОСОБА_10 під супроводом ОСОБА_9 , приблизно о 17 год. 25 хв. прибув до відділення АТ КБ «ПриватБанку» за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленский, 25/1, де у наявному банкоматі здійснив зняття коштів зі свого рахунку за № НОМЕР_1 , на загальну суму 20 200 грн. Далі, у зв`язку з вичерпаним лімітом зняття коштів, приблизно о 17 год. 40 хв. під супроводом ОСОБА_9 , прибув до відділення №11 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 13Г, де здійснив зняття коштів зі свого рахунку за № НОМЕР_1 , на загальну суму 59 162 грн.

Надалі, ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 грошові кошти в розмірі 79 000 грн., в якості неправомірної вигоди, після чого останній надав йому дозвіл покинути місце події.

Разом з цим, ОСОБА_11 , рухи та дії якого були обмежені ОСОБА_8 , продовжував перебувати біля гаражного кооперативу «Сонячний» по вул. Скульптора Ізмалкова у м. Миколаєві, до отримання частини неправомірної вигоди від ОСОБА_10 .

Після отримання відомостей про отримання частини неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , ОСОБА_8 надав ОСОБА_11 дозвіл покинути місце події.

Після чого, приблизно о 23 год. 00 хв 11.03.2024, перебуваючи біля перетину вул. Бузника та пр. Центрального у м. Миколаєві, ОСОБА_11 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_12 та разом прибули до двору буд АДРЕСА_1 , де між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 приблизно о 23 год. 10 хв. відбулась зустріч, в ході якої останній зазначив про обізнаність ситуації щодо виявлення у ОСОБА_11 психотропних речовин працівниками поліції, після чого ОСОБА_11 , виконуючи протиправні вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , передав ОСОБА_4 останню частину неправомірної вигоди у розмірі 78 000 грн., за не вжиття заходів щодо належного оформлення у процесуальний спосіб факту зберігання психотропних речовин.

В подальшому вказаними грошовими коштами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 розпорядлись на власний розсуд.

30.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: Заявою ОСОБА_11 від 11.03.2024; Протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 11.03.2024, 13.03.2024 та 14.04.2024; Протоколом огляду речей добровільно виданих ОСОБА_13 від 15.05.2024; Протоколом огляду речей від 08.08.2024; Протоколом допиту ОСОБА_12 від 30.04.2024; Протоколом проведення слідчого експеременту від 03.05.2024; Протоколом обшуку від 26.04.2024 за місцем мешкання ОСОБА_4 ; Протоколом огляду речей від 30.04.2024; Протоколом огляду речей від 08.08.2024; Протоколом про результати проведення НСРД від 13.05.2024 (№64/1965); Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 12.03.2024; Протоколом огляду та вручення грошових коштів від 11.03.2024; Протоколом про результати проведення НСРД від 21.05.2024 (875т); Протоколом про результати проведення НСРД від 06.06.2024 (1999т).

Так у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих у судовому засіданні, слідчий суддя доходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить таке: ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може зникнути з місця проживання. При цьому особливої уваги потребує той факт, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , останнім вчинено в умовах воєнного стану в Україні, у той час, коли з 24.02.2022 підрозділи Національної поліції України виконують обов`язки в посиленому варіанті, з метою збереження цілісності території держави та безпеки громадян та безпосередньо залучені до захисту держави на кордонах, у зв`язку з чим підозрюваний може здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію. Крім того підозрюваний є співробітником правоохоронного органу, ознайомлений з тактикою та методами розшуку осіб у кримінальних провадженнях, а тому здобуті знання, у тому числі, під час проходження служби, може використати з метою власного переховування від органу досудового розслідування, та як наслідок, уникнути настання кримінальної відповідальності за скоєний злочин; ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, діючи за попередньою змовою, а також через своїх колег, які є працівниками правоохоронного органу, схиляти свідків, яким відомі обставини зазначеного кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на свою користь, а також свідків протиправної діяльності, які на даний час в повному колі невстановлені.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні, та прокурором у судовому засіданні не доведено ризиків, передбачених п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 ст. 182 КПК України встановлено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно із з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 п. 2 ст.182 КПК України передбачено щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) слід мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, враховуючи обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід в світлі конкретних обставин справи здатен у повній мірі нівелювати наведені у цьому клопотанні ризики та забезпечить дієвість кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 182, 193, 194, 196, 197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 27.09.2024 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала діє в частині покладення обов`язків до 27.09.2024 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 20.09.2024 о 15.30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1