ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2030/24 Справа № 213/826/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року у кримінальному провадженні за №0000009 від 01.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ст.336 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в місті Інгулець Дніпропетровської області, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обраховано з часу приведення вироку до виконання. Вирішено питання про речові докази.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язана особа, визнаний придатним до військової служби, відповідно до довідки військово-лікарської комісії №149/9 від 17.08.2022 та зарахованим наказом №116 від 09.03.2023 до списку команди для відправки у військо, 23.02.2023 перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , особисто отримав під розпис мобілізаційне розпорядження (бойова повістка) для відправки до відповідного підрозділу ЗСУ на 09.03.2023.

Однак, ОСОБА_6 , 09.03.2023 о 07:00 будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, маючи кримінально протиправний намір на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на військову службу у Збройні Сили України на особливий період , без поважних на це причин, безпідставно, умисно, отримавши 23.02.2023 повістку про призов на військову службу, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, не прибув до місця призову за мобілізацією, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України, створюючи загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

Окрім цього, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на ухилення від призову на військову службу, ОСОБА_6 19.01.2024 о 07:00 будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права на відстрочку, з метою ухилення від призову у зв`язку з оголошенням мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України за мобілізацією, без поважних на це причин, безпідставно, умисно, отримавши повторно 18.01.2024 повістку про призов на військову службу, маючи кримінально протиправний намір на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, не прибув до місця призову за мобілізацією, чим порушив порядок комплектування Збройних Сил України, створюючи загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оскаржуючи вірність кваліфікації його дій за ст.336 КК України. Вважає, що суд призначив покарання, яке за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого, є надмірним, може призвести до його подальшої криміналізації у разі відбуття реального строку покарання в умовах установи виконання покарань.

Вважає, що оскільки він ніколи не тримав зброю в руках і не сильний фізично, від нього користі на його роботі буде більше для держави.

Вважає, що суд його каяття не визнав щирим, він вину визнав у повному обсязі, не оспорював фактичних обставин обвинувачення, раніше не судимий, має місце постійної роботи та проживання.

Вважає, що існують усі законні підстави для зміни вироку суду та призначення ОСОБА_8 такого покарання, яке забезпечить його виправлення і яке можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням і можливо надати ОСОБА_6 шанс виправитися без відбування покарання у місцях позбавлення волі

Просить оскаржуваний вирок змінити та застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання на визначений строк та покласти на нього обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку обвинуваченого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто вирок має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом, а висновки про подію кримінального правопорушення, про винуватість або невинуватість обвинуваченого у вчиненні злочину та інші істотні питання, які виникли у кримінальному провадженні, мають з достовірністю випливати з матеріалів провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, судовий розгляд в суді першої інстанції проходив з дотриманням визначеного ч.3 ст. 349 КПК України порядку суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, який визнав вину в пред`явленому йому обвинуваченні в повному обсязі та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Правова процедура розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України передбачає особливості оскарження для учасників судового розгляду, так згідно ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з висунутим обвинуваченням, як і погодився на розгляд кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд першої інстанції правильно кваліфікував вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст.336 КК України.

Ці висновки суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржуються.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованому йому правопорушенні та юридична кваліфікація його дій не оспорюються в апеляційній скарзі, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, що суд обираючи міру покарання, не врахував визнання вини ОСОБА_6 у повному обсязі та його щире каяття у скоєному, що він раніше не судимий, має місце постійної роботи та проживання, є безпідставними, апеляційним судом встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції прийняв до уваги ці доводи та зазначив їх у своєму рішенні.

Доводи апеляційної скарги, що оскільки ОСОБА_6 ніколи не тримав зброю в руках і не сильний фізично, від нього користі на його роботі буде більше для держави є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не створюють законних підстав для недотримання вимог ст. 65 Конституції України згідно якої захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком кожного громадянина України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд призначив ОСОБА_6 надмірно суворе покарання та можливо визначити міру покарання без позбавлення волі, є необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідно до санкції ст.336 КК України за скоєне кримінальне правопорушення покарання призначається у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-67 КК України призначив покарання у межах передбачене санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного який одружений, працює слюсарем в ТОВ «МЕТІНВЕСТ-ПРОМСЕРВІС», за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, отримував медичну допомогу лікаря-нарколога з квітня 2004р. по листопад 2017р. з приводу психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, раніше не судимий, вину визнав повністю.

Також судом враховано досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, також оцінюється, як середній.

Обставини, що пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому судом визнано його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що з урахуванням ситуації, яка наразі склалася в країні - збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_6 умисний нетяжкий злочин представляє значну суспільну небезпечність, тому звільнення останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням створить в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції останнього від суспільства не можливо.

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла кримінальне правопорушення, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, а також попередження здійснення нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень та підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2024 року у кримінальному провадженні за №0000009 від 01.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ст.336 КК Українизалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді