УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 пропро звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Київ, проживаючого до арешту; АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.10.2022 Дарницьким районним судом міста Києва за ст.309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік.

- 28.03.2023 Дніпровським районним судом міста Києва від 28.03.2023 за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4, 71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку: 03.10.2023

Кінець строку: 01.11.2028

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь.

Захисник подав заяву, в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задоволити.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі.

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити клопотання відповідно до вимог закону.

Прокурор не заперечує щодо задоволення клопотання захисника.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2022, ОСОБА_4 засуджено за ст. ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4, 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 19.10.2022, до 5 років 1 місяця позбавлення волі. За вказаним вироком ОСОБА_4 19.02.2023 вчинив один епізод крадіжки на суму 1767 грн. 98 коп.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено правовий висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 - 2684 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально- караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд вважає, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання.

При цьому, вирок Дарницького районного суду м.Києва від 19.10.2022, за яким ОСОБА_4 засуджено за ст. 309 ч.1 КК України, які є кримінально караними діяннями, а тому підлягає окремому виконанню.

Керуючись ст. ст. 59-1, 72, 74 КК України ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника задоволити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ст.185 ч.4 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діянь, за які особу засуджено.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 19.10.2022 за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та підлягає окремому виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1