Справа № 364/625/24
Провадження № 1-кп/364/67/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка, Київської області, громадянина України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Судом визнано доведеним, що під час дії правового режиму воєнного стану, 04.06.2024 року близько 21 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 перебував за місцем проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході спілкування між ними стався конфлікт. Під час якого у обвинуваченого ОСОБА_10 , виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої. Перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись в одній із житлових кімнат, обвинувачений ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 численні удари по голові та тілу останньої, а саме кулаками обох рук та ногами наніс множинні удари по голові та тілу ОСОБА_9 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках лівого ока, садна на правій щоці, садна в лівій виличній ділянці, крововиливу та поверхневої рани на слизовій оболонці верхньої губи, крововилив у слизову оболонку нижньої губи, садна на підборідді зліва, саден в ділянці кута нижньої щелепи зліва, садна на нижній поверхні підборіддя справа, синців та саден на тілі, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому 5,6 ребр справа, перелому 4 ребра зліва, які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тому, що для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більше ніж 3 тижні.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_10 , використовуючи невстановлений досудовим розслідуванням тупий предмет з обмеженою контактуючою поверхнею, слідоутворююча частина якого могла мати прямокутну чи близьку до неї форму, пласку поверхню, розміром не менш 1,2х2,1 см, - наніс множинні удари по голові ОСОБА_9 чим спричинив їй несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під м`якими мозковими оболонками та у тканину головного мозку, від яких і настала біологічна смерть ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаювався, з обставинами вчинення злочину, які зазначені в обвинувальному акті згідний.

Обвинувачений ОСОБА_10 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_9 була її рідною сестрою, проживає у Фурсах. Сестра проживала з ОСОБА_6 приблизно з 2019, 2020 років до моменту злочину. Останній час сестра жалілась на ОСОБА_6 , була у синяках. Очевидцем події не була, їй зателефонував ОСОБА_12 . бо сестра не виходить на зв`язок, батьки померли. Вказала, що обвинувачений ОСОБА_6 покарання повинен понести довічно.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєнні інкрімінованого йому кримінального правопрушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які надані прокурором в судовому засіданні на ствердження обвинувачення, а саме:

-витягом з ЄРДР № 000032 від 06.06.2024, який вказує, що 04.06.2024 близько 21 години у приватному будинку АДРЕСА_2 в одній із кімнат між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку (а.к.п. 62);

-даними протоколу огляду місця події від 06.06.2024 з ілюстраційними таблицями до нього, проведеного за участі понятих, на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п. 63-135);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.06.2024 року (а.к.п. 136-139);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 06.06.2024 про відібрання біологічних зразків для експертного дослідження, а саме: зразків букального епітелію (слини) у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 140);

-протоколом від 06.06.2024 про відібрання зразків для експертизи, а саме: зразків букального епітелію (слини) у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 141);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 06.06.2024 про відібрання біологічних зразків для експертного дослідження, а саме: зразків зрізів нігтьових пластин правої та лівої руки у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 142);

-протоколом від 06.06.2024 про відібрання зразків для експертизи, а саме зразків зрізів нігтьових пластин правої та лівої руки у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 143);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 06.06.2024 про відібрання біологічних зразків для експертного дослідження, а саме: зразків відбитків долонних поверхонь та пальців рук у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 144);

-протоколом від 06.06.2024 про відібрання зразків для експертизи, а саме: зразків відбитків долонних поверхонь та пальців рук у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 145);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 06.06.2024 про відібрання біологічних зразків для експертного дослідження, а саме: змиви з долонь правої та лівої руки у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 146);

-протоколом 06.06.2024 про відібрання зразків для експертизи, а саме: змиви з долонь правої та лівої руки у підозрюваного ОСОБА_6 (а.к.п. 147);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.06.2024 року з використанням технічних засобів фіксації, проведеного в присутності захисника та понятих, на території домоволодіння та в будинку що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого підозрюваному було запропоновано розповісти та відтворити обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , після отримання яких остання померла (а.к.п. 148-151);

-даними протоколу огляду місця події від 06.06.2024, проведеного за участі понятих, на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (а.к.п. 152-154);

-даними висновку експерта № 302 від 07.06.2024 року, а саме судово-медичної експертизи трупа, яка проведена на підставі постанови ст. слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.к.п. 155-157);

-даними висновку експерта №724-302 від 27.08.2024, де зазначено, черепно-мозкова травма від якої настала смерть ОСОБА_9 не вкладається у механізм виникнення її за обставин на які вказує підозрюваний ОСОБА_6 у протоколі проведення слідчого експерименту від 06.06.2024 року. Не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у вигляді переломів 5,6 ребер, перелом 4 ребра зліва, синців, саден на тілі за вищевказаних обставин (а.к.п. 158);

-даними висновку експерта № СЕ-19/111/24/37022-БД від 23.08.2024 та зображеннями до нього, а саме: судової молекулярно-генетичної експертизи, яка проведена на підставі постанови слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.к.п. 159-180);

-даними висновку експерта № 142 від 22.07.2024 , які вказують, що на фрагменті марлі зі змивом з підлоги та на ватному тампоні експертного аплікатору зі змивом зі стільця вилучених при огляді місця події кров могла походити від ОСОБА_9 (а.к.п. 181-183);

-висновком судово-психіатричного експерта № 916 від 30.07.2024, де вказано, що ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій (станом на 04.06.2024 року) перебував у стані емоційної напруги, яка виникла у нього під час конфлікту з потерпілою, та супроводжувалося у нього переживаннями злості та образи на потерпілу, але даний емоційний стан не здійснив суттєвого впливу на його свідомість та на діяльність.

ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованих йому дій (станом на 04.06.2024 року) в стані фізіологічного ефекту не перебував. Кваліфікація стану сильного душевного хвилювання не входить у компетенцію експертів (а.к.п. 184-191);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 07.06.2024 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів, які вказані в постанові (а.к.п. 192-193);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 07.06.2024 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів (а.к.п. 194);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 07.06.2024 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів (квитанція № 1319), якою визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження: резинові капці чорного кольору зі слідами РБК, які вилучено та поміщено до картонної коробки та після проведення оглядів та призначення експертизи передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.к.п. 195-196);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 28.08.2024 про передачу речових доказів на зберігання (квитанція № 1325), де визнано, що зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 в паперовому конверті, зразок крові потерпілої ОСОБА_9 в паперовому конверті, шорти світлого кольору у паперовому конверті, футболку сірого кольору у картонній коробці, фрагмент деревини у спецпакеті № 3222176 після проведеної експертизи передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.к.п. 197-198);

-постановою Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 28.08.2024 про передачу речових доказів на зберігання (квитанція № 1324), де визнано, що 2 змиви в паперових конвертах, які опечатано бирками після проведеної експертизи передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області (а.к.п. 199-200);

-ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2024 року, якою задоволено клопотання ст. слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про арешт тимчасово вилученого майна зазначеного в ухвалі слідчого судді (а.к.п. 201-206);

-довідкою Київського НДЕКЦ про витрати на проведення біологічної експертизи Експертної служби МВС (а.к.п. 207);

-ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2024 року, якою задоволено клопотанням ст. слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 (а.к.п. 208);

-копією паспорта громадянина України, яка вказує, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.к.п. 209);

-характеристикою, виданою Володарською селищною радою № 30/19-09 від 26.06.2024, яка вказує на характеризуючі дані щодо ОСОБА_6 (а.к.п. 210);

-характеристикою, виданою Володарською селищною радою № 31/19-09 від 26.06.2024, яка вказує на характеризуючі дані щодо ОСОБА_9 (а.к.п. 211);

-даними із вимоги про судимість, яка видана на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якам вказує на судимість ОСОБА_6 (а.к.п. 212-213);

-довідкою, виданої КЕП Володарської селищної ради «Володарська лікарня» № 13/9 від 21.06.2024 , яка вказує, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психіатрична та наркологічна допомога не надавалась (а.к.п. 214);

-довідкою, виданою Володарською селищною радою № 27 від 06.06.2024, яка вказує, що згідно погосподарських книг Завадівської сільської ради власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_9 (а.к.п. 215);

-повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.08.2024 № 4/ВОМР/1143, де вказано, що ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 переданий в запас, як такий, що не підлягає призову на строкову службу, як раніше засуджений до позбавлення волі (а.к.п. 216).

Надані стороною обвинувачення вищезазначені докази безпосередньо досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та достатніми з огляду на положення чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед інших обставин, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Стаття 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі статтею 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України. Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України вбачається, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45) випливає, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Верховний Суд, ухвалюючи свої постанови, неодноразово роз`яснював, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом».

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується положеннями ст. ст. 50, 65 КК України , якими визначено , що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

До обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відносить активне сприяння розкриттю злочину.

До обстави, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд відносить рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

За наведеного вище, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, який був неодноразово судимий до покарання у виді позбавлення волі, ставлення його до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання. Також суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. ОСОБА_6 щиро розкаявся у скоєному.

Беручи до уваги зазначине вище, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті, адже його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд вважає необхідним відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2024 року на тимчасово вилучене майно, яке зазначено в ухвалі.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на проведення судової молекулярно-генетичної експертизи суму 18 588 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 13 копійок необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Прокурор в судовому засіданні просив суд, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили, залишити у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.06.2024 року на тимчасово вилучене майно, яке зазначено в ухвалі.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0002032, а саме:

-порошкоподібну речовину білого кольору, два фрагменти мотузки, блютуз навушник чорного кольору, дріт електричний чорного кольору, змив речовини бурого кольору з килима на підлозі, зроблений бинтовим тампоном, змиви та аплікатори з дерев`яного стільця, циліндровий механізм замка з вхідних дверей, мотузку, шорти світлого кольоору зі слідами РБК, ніж з дерев`яною рукояткою, фрагмент деревини білого кольору зі слідами схожими на РБК, футболку сірого кольору зі слідами РБК, шорти білого кольору, шорти жовтого кольору, штани сірого кольору, хустина білого кольору з синіми вставками, чоловічу куртку чорного кольору, чоловічу кофту з капюшоном оранжевого кольору, бежеві чоловічі штани, які вилучено та поміщеного до поліетиленового пакету зеленого кольору та опечатаний биркою, резинові капці чорного кольору зі слідами РБК, зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 в паперовому конверті, зразок крові потерпілої ОСОБА_9 , шорти світлого кольору у паперовому конверті, футболку сірого кольору у картонній коробці, фрагмент деревини, 2 змиви в паперових конвертах, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 18 588 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 13 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, який обрано Білоцерківським міськрайонним судом Київської області від 06.06.2024.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання тобто з 06.06.2024 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Володарський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1