У Х В А Л А

17.10.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква Київської області в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в режимі відеоконференції з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перерахунок строку відбуття покарання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», із заявою про перерахунок строку покарання. У заяві надає згоду на застосування до нього Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, день попереднього ув`язнення дорівняти до двох днів позбавлення волі та звільнити його з виправного закладу БВК № 35. По вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020, який втупив у законну силу 24.05.2020, де у нього попереднього ув`язнення більша половина строку 6 років і 6 місяців відбутого покарання, яке в цілому становить 10 років. Весь час він знаходиться під судами Голосіївського районного суду м. Києва, де у нього є вирок, який не набрав чинності від 2010 року, де він пробув під слідством більше 10 років. Виправдувальний вирок щодо нього знаходиться на стадії апеляційного розгляду.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 просив зарахувати або приєднати у строк покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 строк попереднього ув`язнення з 18.04.2010 по 14.09.2012, з 17.12.2013 по 16.12.2014 із застосуванням Закону України № 838-VIII кримінальному провадженні, у якому його виправдано вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2023, у вчиненні в 2010 році злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України.

Представник адміністрації колонії ОСОБА_4 висловив думку про те, що клопотання не підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про те, що законні підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, тому у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення злочину згідно із ч. 3 ст. 4 КК України визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За загальним правилом, відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України закон про кримінальну відповідальність має пряму дію у часі. Це означає, що закон поширює свою дію на ті кримінально-правові відносини, які виникли після набрання ним чинності (тобто на момент їх виникнення відповідний закон про кримінальну відповідальність уже набрав чинності і ще не втратив її).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).

Ці норми кореспондують з нормою ст. 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

26.11.2015 було прийнято Закон № 838-VIII, яким було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення.

Закон України від 26.11.2015 № 838-VII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином поліпшує становище особи, а Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином погіршує становище особи.

Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено у ч. 2 і 3 ст. 4 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 за ч. 1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі. Остаточно призначене покарання відповідно до вимог чч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення вище призначеного покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2019, а саме у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Строк відбуття покарання рахувати з 24.04.2020. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання часткове відбуте ним покарання у період з 19.12.2017 по 23.04.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення та/або один день відбуття покарання на один день позбавлення волі.

Злочини, за які засуджений вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив 19.08.2017 та 18.12.2017, тобто після скасування дії Закону України від 26.11.2015 № 838. Згідно вироку у строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано строк з 19.12.2017, тобто з дня фактичного затримання. Вирок суду набрав законної сили 24.05.2020.

Наразі засуджений відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)».

Поряд з тим, стосовно ОСОБА_3 Голосіївським районним судом м. Києва 07.11.2023 ухвалено вирок, яким його визано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим (кримінальне провадження № 0001785 від 11.03.2013). Зі змісту вироку вбачається, що інкриміновані ОСОБА_3 злочини були вчинені у 2010 році та у період часу з 18.04.2010 по 14.09.2012, з 17.12.2013 по 16.12.2014 стосовно нього у даному кримінальному провадженні діяв запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 в справі №663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за злочини, що вчинені ним 19.12.2017 та 18.12.2017, тобто під час дії ст. 72 КК України у редакції Закону №2046-VIII, то у строк покарання засудженому судом правильно зараховано строк попереднього ув`язнення/покарання з 19.12.2017 по 23.04.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, відповідно положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII від 26.11.2015.

Отже, підстави для перерахунку строку попереднього ув`язнення за період з 19.12.2017 по 23.04.2020 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі, відсутні, оскільки вказаний Закон втратив чинність 21.06.2017, тобто до вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень.

Вимога засудженого про зарахування або приєднання у строк покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2020 строк попереднього ув`язнення з 18.04.2010 по 14.09.2012, з 17.12.2013 по 16.12.2014 із застосуванням Закону України № 838-VIII у іншому кримінальному провадженні, у якому його виправдано вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2023, у вчиненні в 2010 році злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України не підлягає задоволенню через її безпідставність.

Так, суд звертає увагу засудженого на те, що питання щодо виконання вироку суду в частині призначеного покарання, в тому числі перерахунок строку покарання може бути порушене після набрання законної сили обвинувальним вироком суду. Оскільки вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2023, який не набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні злочинів та виправдано, то порушене ним питання не грунтується на вимогах закону.

Більше того, у постанові від 04.06.2024 по справі №523/11745/22 Верховний Суд вказав, що не будь-який час перебування особи у слідчому ізоляторі чи іншому місці попереднього ув`язнення може бути зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК. Такий строк тримання може бути зараховано лише в межах того самого кримінального провадження, у якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

У цій справі судом встановлено, що кримінальне провадження у якому вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 07.11.2023 ОСОБА_3 виправдано у вчиненні в 2010 році злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 4 ст. 187 КК України та в якому стосовно нього було застосовано попереднє ув`язнення з 18.04.2010 по 14.09.2012, з 17.12.2013 по 16.12.2014, жодним чином не стосується кримінального провадження, у якому вироком Голосіївського районного суду від 24.04.2020 він засуджений за вчинення 19.08.2017 та 18.12.2017 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.187, чч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи, що тримання ОСОБА_3 під вартою у згаданий період до засудженого було застосовано в межах іншого кримінального провадження, за результатами розгляду якого постановлено виправдувальний вирок, то такий період не підлягає зарахуванню у строк покарання за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 24.04.2020.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про перерахунок строку покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. 369-372, 392-393, 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про перерахунок строку відбуття покарання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 13-00 год. 21.10.2024.

Суддя ОСОБА_5