Справа № 283/1003/23
провадження №1-в/283/90/2024
У Х В А Л А

30 жовтня 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , з секретарем судових засідань ОСОБА_2 , за участю

провідного інспектора Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 ,.

прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині подання начальника Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1

проприведення вироку у відповідність у зв`язку із усуненням законом караності діяння,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2024 начальник Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням в обґрунтування якого зазначив, що в органі пробації на виконанні перебуває розпорядження та копія вироку щодо ОСОБА_6 , засудженого Малинським районним судом Житомирської області 28.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вимогами подання ОСОБА_5 просить звільнити ОСОБА_7 від покарання у зв`язку з декриміналізацією на підставі Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні представник сектору з питань пробації підтримала подання та просила його задовольнити.

Прокурор відносно подання не заперечила, зазначила, що наявні підстави для його задоволення.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлений належно.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши подання та матеріали особової справи, суд зазначає наступне.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 28 червня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України (п.13 ч.1 ст. 537 КПК України).

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, стаття 51 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_6 27 грудня 2022 року завдав майнової шкоди на загальну суму 1799 гривень 76 копійок.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2022 року дорівнюють 2481,00 грн, що перевищує вартість майна, викраденого в результаті вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, за яким він був засуджений.

За загальним правилом, закріпленим ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП (постанова ВС від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а засудженого слід негайно звільнити від призначеного покарання, на підставі частини другої статті 74 КК України як особу, що засуджена за діяння, караність якого законом усунута.

Керуючись ст. 4,5 , ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Коростенського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність у зв`язку із усуненням законом караності діяння - задовольнити.

ОСОБА_6 , засудженого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 28 чеврня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України - звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя