Єд. унік. № 243/6085/24
Провадження № 1-кп/243/840/2024
У Х В А Л А

06 серпня 2024 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000418 від 09 червня 2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2024 до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві, обгрунтувавши його невідповідністю вимогам КПК України. Потерпіла вказала, що обвинувальний акт не містить пред`явленого обвинувачення за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.135 КК України, в той час як у діях обвинуваченого наявний склад цього правопорушення, оскільки обвинувачений покинув місце ДТП та не надав допомогу її матері.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначивши, що стороною обвинувачення пред`явлено ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.135 КК України, у діях ОСОБА_6 сторона обвинувачення не вбачає.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання, зазначили, що підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ст.135 КК України немає.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Відповідно до частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам статті 291 КПК України та містити відомості, зазначені в частині 2 цієї статті.

Вказані відомості визначаються стороною обвинувачення так, як вона вважає їх встановленими. З врахуванням меж судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, суд обмежений ними та не в праві з точки зору визначеної ст. 22 КПК України змагальності, як загальної засади кримінального провадження, щодо цього надавати стороні обвинувачення будь-які вказівки.

Положенням ч.1 ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Положенням ст.55 КПК України визначені права потерпілого, до яких належить, зокрема, право підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Статтею?340?КПК України на прокурора покладено обов`язок відмовитись від підтримання державного обвинувачення, якщо в результаті судового розгляду він дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується. У разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення. Якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, головуючий надає йому час, необхідний для підготовки до судового розгляду. Потерпілий, який погодився підтримувати обвинувачення в суді, користується всіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду. В такому випадку кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.

Вказане вище узгоджується і з пунктом 4 частини 3 статті?55?КПК України, яким потерпілий наділений правом підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Отже, лише за таких обставин потерпілий є стороною обвинувачення в кримінальному провадженні та користується правами цієї сторони під час судового розгляду. В інших випадках потерпілий є окремим учасником кримінального провадження зі своїми правами та обов`язками.

Окрім того, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтею?477?Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, закон встановлює обмеження виключно щодо неможливості почати кримінальне провадження без заяви потерпілого. Якогось особливого порядку підтримання обвинувачення не встановлено.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 338 КПК України прокурор вправі змінити обвинувачення в суді та відповідно до принципу диспозитивності ризики щодо невжиття таких заходів несе сторона обвинувачення.

За таких обставин заявлені потерпілою доводи не є такими, що об`єктивно унеможливлюють призначення справи до судового розгляду та не дають законні підстави суду повернути обвинувальний акт прокурору, тому суд вважає, таким чином, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, або повернення обвинувального акта прокурору, судом не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 06.08.2024 о 14-55 год.

Суддя ОСОБА_1