Провадження №1-кс/367/1341/2024
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області по кримінальному провадженні, внесеному 29.09.2024 р. в ЄРДР за № 0001107, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_6 погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 . В клопотанні зазначено, що знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001107 від 29.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Встановлено, що 29.09.2024, приблизно об 01 год 17 хв (точний час не встановлено) у ОСОБА_4 , який перебував неподалік будинку АДРЕСА_1 , що на підставі свідоцтва про право на спадщину перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на знищення шляхом підпалу будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_7

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому майнової шкоди та бажаючи їх настання, з метою знищення чужого майна підійшов до будинку, взявши виявлену ним на місці злочину сокиру, розбив вікно та підпалив за допомогою сірників поролон, який знаходився в будинку, внаслідок чого відбулося загорання вищевказаного будинку.

Внаслідок підпалу будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 був повністю знищений вогнем, чим завдано ОСОБА_7 матеріальної шкоди.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Згідно з вимогами ст.ст. 276-278 КПК України 30.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

З цих підстав орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою або визначення альтернативного запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, пояснення надав аналогічні тексту клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 якого підтримав підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. З приводу ризиків захисник зазначив, що їх наявність не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю кримінального правопорушення, Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 29.09.2024, за адресою: АДРЕСА_1 .;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 28.09.2024 року прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , щоб допомогти. До 23:00 год. він допомагав по будинку ОСОБА_7 який поїхав з будинку близько 23:25 год., а ОСОБА_9 залишився спати у будинку. Приблизно о 23:55 год. він почув звук розбитого вікна та вийшов на подвір`я та побачив, що знайомий на ім`я ОСОБА_10 біжить в невідомому напрямку, та побачив, що будинок горить, про що одразу повідомив власнику.

- протоколом допиту ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, будучи раніше не судимою особою, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі В силу ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

Крім того, органом досудового розслідування встановлено існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що не перебуваючи під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 може чинити спроби незаконного впливу на потерпілого оскільки йому відомо місце його проживання та контакті данні, оскільки останній неодноразово бував вдома у потерпілого, а тому може здійснювати вплив на потерпілого у кримінальному провадженні не лише шляхом прохань, а й залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показів, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу може призвести до неможливості притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується тим, що відносно ОСОБА_4 09.02.2023 до Ірпінського міського суду Київської області направлено клопотання про застосування ст. 94 КК України, рішення по якому не прийнято, та на даний час здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000190 від 16.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України , що свідчить про систематичність злочинних дій, та підтверджує наявність вказаного ризику.

Також, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього, а саме позбавлення волі на строк від трьох до десяти років

Лише застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам.

Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на підозрюваного обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків. Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_13 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування, однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження.

Крім того, беручи до уваги початкову стадію досудового розслідування, на переконання суду, сторона обвинувачення не мала достатньо часу для встановлення місцезнаходження та вилучення усіх речей та документів, які можуть містити інформацію, що стосується предмету доказування у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про наявність ризиків, а саме:

передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно з цим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків встановлених у судовому засіданні, слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини кримінального провадження, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного (ст. 178 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких підстав слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Стаття 197 КПК України зазначає, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів та вказаний строк обчислюється з моменту взяття під варту, а у разі якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту його затримання.

Суд дійшов висновку про призначення як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі, а саме у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шісдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183-187, 193-203, 205-206, 369-372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Бучанського районного управління поліції ГуУНП в Київській області ОСОБА_6 погоджено з прокурорм по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0001107 від 29.09.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з правом внесення застави в розмірі 60 560 (шісдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та в суд;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/ реєстрації;

- утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної даною ухвалою, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 01.10.2024 року до 29.11.2024 року, включно.

Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1