ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року

м. Київ

Справа № 389/1135/20

Номер провадження в апеляційному суді 11-кп/4809/584/23

Провадження № 51 - 1341 км 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 08 лютого 2020 року, щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янки Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що на підставі ст. 89 КК України судимості не має,

за ст. 115 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня

2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 .

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 липня

2023 рокуОСОБА_6 засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з 13 липня 2023 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_6 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України у строк покарання ОСОБА_6 зараховано попереднє ув`язнення з 18 лютого 2020 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 : - на користь потерпілого ОСОБА_8 709 гривень

30 копійок на відшкодування матеріальної шкоди; - на користь держави 6 537 гривень 60 копійок за проведення судової психологічної експертизи.

Прийнято рішення щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 08 лютого

2020 року приблизно о 05 годині 30 хвилин після спільного вживання спиртних напоїв на автозаправній станції «ОККО» за адресою: АДРЕСА_2 , на своєму автомобілі марки «ВАЗ 2101» з державним номерним знаком НОМЕР_1 спільно з ОСОБА_9 попрямував до місця проживання останнього за адресою:

АДРЕСА_3 , при цьому по дорозі ОСОБА_6 робив зауваження ОСОБА_9 з приводу його неналежної поведінки. Зупинившись на перехресті

вул. Михайла Грушевського та вул. Михайла Лінника біля будинку № 49 по

вул. Михайла Грушевського в м. Знам`янці, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 вийшли з автомобіля, де між ними виникла сварка на ґрунті неприязних відносин, під час якої у ОСОБА_6 раптово виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізовуючи зазначений умисел, діючи умисно, ОСОБА_6 рукою завдав не менше одного удару в обличчя ОСОБА_9 , після чого дістав ніж, який мав при собі, та завдав ним один удар ОСОБА_9 в грудну клітку, заподіявши проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пошкодженням серця, від якого ОСОБА_9 помер на місці.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року зазначений вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Даючи свою оцінку доказам у кримінальному провадженні, указує на те, що ОСОБА_6 не мав умислу на вбивство ОСОБА_9 , з яким дружив з дитинства, вони були однокласниками та мали добрі стосунки. Зазначає, що ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, своєю поведінкою спровокував ОСОБА_6 , оскільки першим завдав удар в обличчя ОСОБА_6 і ніж був саме у ОСОБА_9 , який ОСОБА_6 вибив під час бійки, і завдав одного удару цим ножем наосліп. Вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Зазначає про невідповідність рішення апеляційного суду вимогам ст. 370, ст. 404 ч. 3 КПК України.

Заперечень на касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 від учасників судового провадження не надходило.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні висловили доводи на підтримання касаційної скарги захисника та просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав касаційну скаргу захисника ОСОБА_10 необґрунтованою і просив залишити її без задоволення. Ухвалу апеляційного суду просив скасувати у зв`язку з істотним порушенням права на захист ОСОБА_6 , оскільки апеляційний розгляд відбувся за відсутності захисника, участь якого в даному кримінальному провадженні є обов`язковою.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 52 ч. 1 КК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

У кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК є особливо тяжким злочином, участь захисника була обов`язковою.

Проте, як вбачається із журналу судового засідання від 19 грудня 2023 року та аудіозапису цього судового засідання, який міститься на технічному носії фіксації кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, вбачається, що розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 проведено без його участі, що є грубим порушенням права на захист і безумовною підставою для скасування судового рішення на підставі ст. 412 ч. 1 п. 4 КПК України.

Зі змісту положень ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому

статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має бути зазначено узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, викладаються докази, що спростовують її доводи.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених

у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

При залишенні апеляційної скарги без задоволення суд апеляційної інстанції має зазначити підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, тобто процесуальний закон вимагає від суду проаналізувати доводи, викладені в апеляційній скарзі, і дати на них мотивовані відповіді. Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке веде до скасування судового рішення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність засудження останнього за ст. 115 ч. 1 КК України, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просив змінити вирок суду першої інстанції, перекваліфікувати дії ОСОБА_6 зі ст. 115 ч. 1 на ст. 121 ч. 2 КК України і призначити йому відповідне покарання.

Серед доводів апеляційної скарги захисник, даючи свою оцінку доказам у кримінальному провадженні, вважав недоведеним поза розумним сумнівом наявність у ОСОБА_6 умислу на вбивство. Указував на те, що ОСОБА_6 з дитинства дружив з ОСОБА_9 , вони були однокласниками та мали добрі стосунки. Зазначав, що ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, своєю поведінкою спровокував ОСОБА_6 , оскільки першим завдав удар у обличчя

ОСОБА_6 і ніж був саме у ОСОБА_9 , який ОСОБА_6 вибив під час бійки, і завдав одного удару цим ножем наосліп.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог статей 370, 419 КПК України належним чином не перевірив цих доводів захисника та не надав на них мотивованої відповіді з посиланням на конкретні матеріали кримінального провадження.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження також міститься заява захисника ОСОБА_7 від 19 грудня 2023 року про відкладення апеляційного розгляду у зв`язку з його зайнятістю в невідкладних слідчих діях, яку суд апеляційної інстанції не розглянув та не вирішив відповідно до вимог КПК України.

Відсутність під час апеляційного розгляду захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 позбавило можливості сторону захисту відстоювати в апеляційному суді свої правові позиції, наведені в апеляційній скарзі.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п. 1 КПК України є підставою для скасування такого рішення.

За таких обставин, ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга захисника ОСОБА_7 - задоволенню частково.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи вимоги ст. 433 ч. 3 КПК України та беручи до уваги неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення у контексті даного кримінального провадження і не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_6 , з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність повторного визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 115 ч. 1 КК України, колегія суддів вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Керуючись статтями 436, 438 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3