МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/591/23
Провадження № 1-кп/945/352/24
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2024 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (приймає участь дистанційно з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 ), захисника ОСОБА_5 (приймає участь дистанційно за допомогою власних засобів зв`язку), під час розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м.Миколаєві кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

17.09.2024 року на електрону адресу суду надійшло клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на 60 діб з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), без визначення розміру застави. В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Додатково, просив організацію виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 доручити ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 та просила задовольнити його у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на його не необґрунтованість і безпідставність та просили суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті на більш м`який.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного.

Згідно з ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, і може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, у тому числі: згідно з п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховуватися від суду; згідно з п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; згідно з п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Судом встановлено, 14.03.2023 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.191 КПК України та 15.03.2023 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому, судом враховується, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», одружений; після вчинених ним кримінально-протиправних дій, які є предметом розгляду даного кримінального провадження, з місця злочину зник, самостійно покинув військову частину НОМЕР_1 , у якій проходив службу за призовом під час мобілізації, а отже, у нього відсутні стримуючі фактори, які могли б запобігти вчиненню ним нового злочину.

Зазначені вище дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 на сьогоднішній день суд оцінює, як такі, що обвинувачений має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому наявні достатні докази поза розумним сумнівом на підтвердження того, що вказаний ризик існує у обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає, що продовжує існувати велика ймовірність ризику незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, оскільки, на сьогодні, не всі свідки допитані.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Отже, суд враховує і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України. Обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, встановленню істини у справі, з метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне, шляхом створення штучних доказів своєї невинуватості та інших перешкод для притягнення його до відповідальності.

Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є необхідним за конкретних обставин вказаного кримінального провадження, оскільки у судовому засіданні підтверджено достатніми та відповідними доводами, що є підстави вважати, що у обвинуваченого ОСОБА_4 наявні ризики переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовження вчиняти кримінальні правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор ОСОБА_6 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики не зменшилися і застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 на території України введено воєнний стан на 30 діб, який, надалі, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указами Президента України було продовжено. На сьогоднішній день воєнний стан в Україні триває.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407,408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (примітка тримання під вартою).

Оскльки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, відносно нього може бути застосовано виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно доч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно зі змістом частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 203, 331, 350, 369, ч.1 ст.370, ст.616 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.402 КК України задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжити строк тримання під вартою терміном на 60 діб з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), без визначення розміру застави.

Організацію виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 доручити ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

Строк дії даної ухвали закінчується 17 листопада 2024 року (включно).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1

19.09.2024