У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000453 від 13.06.2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернулась до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на майно, яке вилучено 21.08.2024 в ході проведення обшуку в незареєстрованому домоволодінні, що розташоване на земельній ділянці :01:003:0201 ( АДРЕСА_1 , в якій фактично проживає ОСОБА_5 , а саме телефон марки iPhone 14 Pro Max, model MQC23RX/A s/n: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 .

На обґрунтування клопотання зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи неідентифіковані електронні пристрої (мобільний телефон, планшет чи персональний комп`ютер) створив з метою перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період свій профіль « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в соціальній мережі «TikTok» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », свою сторінку « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в соціально орієнтованій мережі «Telegram» телеграм канал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 », власну сторінку «ІНФОРМАЦІЯ_8» в соціальній мережі «Instagram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власну сторінку «ІНФОРМАЦІЯ_8» в соціальній мережі «Threads» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Про нові публікації на вказаному каналі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » додатку «Telegram» та усім користувачам веб-сайту «Telegram» незалежно від реєстрації на каналі автоматично повідомлялися 89 його підписників (станом на 16.08.2024), а усі публікації були доступними для усіх зареєстрованих користувачів. Про нові публікації на вказаному каналі ««ІНФОРМАЦІЯ_1»» додатку «TikTok» та усім користувачам веб-сайту «TikTok» незалежно від реєстрації в якості підписників профілю, автоматично повідомлялися НОМЕР_3 його підписників (станом на 16.08.2024), а усі публікації були доступними для усіх зареєстрованих користувачів. Про нові публікації на вказаному профілі « ОСОБА_7 » додатку «Facebook» та усім користувачам веб-сайту «Facebook» незалежно від реєстрації в якості підписників профілю, автоматично повідомлялися 1253 його підписникам (станом на 16.08.2024), а усі публікації були доступними для усіх зареєстрованих користувачів. Про нові публікації на вказаному профілі «ІНФОРМАЦІЯ_8» додатку «Instagram» та усім користувачам веб-сайту «Instagram» незалежно від реєстрації в якості підписників профілю, автоматично повідомлялися 47 його підписникам (станом на 16.08.2024), а усі публікації були доступними для усіх зареєстрованих користувачів. Про нові публікації на вказаному профілі «ІНФОРМАЦІЯ_8» додатку «Threads» та усім користувачам веб-сайту «Threads» незалежно від реєстрації в якості підписників профілю, автоматично повідомлялися 13 його підписникам (станом на 16.08.2024), а усі публікації були доступними для усіх зареєстрованих користувачів.

Починаючи з 22 грудня 2023 року по 18 травня 2024 року ОСОБА_5 , здійснював адміністрування свого профілю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в соціальній мережі «TikTok» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 18 січня 2024 року по 16 лютого 2024 року ОСОБА_5 , здійснював адміністрування Телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в мережі «Telegram», з 18 січня 2024 року по 16 лютого 2024 року ОСОБА_5 здійснював адміністрування сторінки «ІНФОРМАЦІЯ_8» в соціальній мережі «Instagram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з 18 січня 2024 року по 16 лютого 2024 року ОСОБА_5 здійснював адміністрування сторінки сторінки « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Facebook» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з 16 лютого 2024 року по 18 лютого 2024 року ОСОБА_5 здійснював адміністрування сторінки «ІНФОРМАЦІЯ_8» в соціальній мережі «Threads» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та умисно, систематично вчиняв дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, шляхом поширення на них інформації щодо форм та методів здійснення мобілізаційних заходів в особливий період на території міста Біла Церква, Київської області для невизначеного кола осіб, а саме: інформації про детальні адреси АДРЕСА_2 , із зазначенням назви вулиць, номери будинків та корпусів, за якими перебувають військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання останніми заходів по призову громадян України (військовозобов`язаних та резервістів) під час мобілізації, фото та відео матеріали, на яких зображені військовослужбовці територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим надавав допомогу особам, які ухиляються від військового обліку або іншим чином порушують правила військового обліку, в уникненні отримання відповідних повісток.

Досудовим розслідуванням зафіксовано, що за допомогою профілю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в соціальній мережі «TikTok» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », Телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » в соціальній мережі «Telegram», профілю «ІНФОРМАЦІЯ_8» в соціальній мережі «Instagram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », профілю «ІНФОРМАЦІЯ_8» в соціальній мережі «Threads» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 здійснював поширення місць проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою перешкоджання мобілізаційним заходам з вручення повісток жителям, шляхом сповіщення населення про час, місце та форму проведення заходів, з метою ухилення від їх отримання повісток.

Вказані відомості підтверджуються відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно якої поширення інформації щодо місця перебування військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної НОМЕР_4 у соціальних мережах чи месенджерах під час виконання ними мобілізаційних заходів з метою призову громадян України на військову службу перешкоджає законній діяльності та призводять до розкриття форм та методів виконання мобілізаційного плану, зриву мобілізаційних заходів, а також підривають авторитет Збройних Сил України у суспільстві.

21.08.2024 в ході проведення обшуку в незареєстрованому домоволодінні, що розташоване на земельній ділянці :01:003:0201 ( АДРЕСА_1 ), в якій фактично проживає ОСОБА_5 виявлено та вилучено телефон марки iPhone 14 Pro Max, model MQC23RX/A s/n: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 .

Вказаний телефон відповідно до постанови слідчого від 21.08.2024 визнано речовим доказом.

21.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, зазначив, що на вказаному мобільному телефоні можуть міститись сліди вчинення кримінального правопорушення, а також він є знаряддям вчинення злочину. Також, прокурор просила долучити до матеріалів справи протокол огляду вищенаведеного телефону від 03.09.2024 року.

Власник майна та його представник, а також сам підозрюваний, у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. Адвокат ОСОБА_6 подав письмове клопотання про незадоволення клопотання про арешт майна та повернення мобільного телефону, смартфону власнику ОСОБА_8 .

Проте, слідчим суддею у судовому засідання було встановлено, що хоч телефон придбавався ОСОБА_8 , але фактично користувався ним ОСОБА_5 , що відображено у протоколі огляду від 03.09.2024 року та слідує з пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні. З письмових пояснень ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_6 також вбачається, що ОСОБА_8 надала в тимчасове користування телефон своєму сину.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (псуванню, перетворенню, використанню) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме, нерухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Судом встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи не ідентифіковані електронні пристрої (мобільний телефон, планшет чи персональний комп`ютер) створив свій профіль « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в соціальній мережі «TikTok» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період.

21.08.2024 в ході проведення обшуку в незареєстрованому домоволодінні, що розташоване на земельній ділянці :01:003:0201 ( АДРЕСА_1 ), в якій фактично проживає ОСОБА_5 виявлено та вилучено телефон марки iPhone 14 Pro Max, model MQC23RX/A s/n: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 .

Вказаний телефон відповідно до постанови слідчого від 21.08.2024 визнано речовим доказом.

21.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що вказані речі зберегли на собі сліди злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст.170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також враховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000453.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000453 від 13.06.2024 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 21.08.2024 в ході проведення обшуку в будинку, що розташований на земельній ділянці :01:003:0201 ( АДРЕСА_1 , в якому фактично проживає ОСОБА_5 , а саме телефон марки iPhone 14 Pro Max, model MQC23RX/A s/n: НОМЕР_1 із сім-картою з номером НОМЕР_2 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1