ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2466/24
Провадження №1-кс/477/1012/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна

23 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 внесеного у кримінальному провадженні №0000050 від 01 травня 2024 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року про накладення арешту на майно, що було вилучене 24 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362 КК України, за фактом вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг», про що 01 травня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000050.

Досудовим розслідуванням встановлений що група осіб, у складі ОСОБА_5 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , яка працює на посаді спеціаліста з питань військового обліку та реєстрації місця проживання «Центра надання адміністративних послуг» Музиківської ОТГ Херсонської області, ОСОБА_4 старшого офіцера відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , який перебуває на посаді оператора обліку та бронювання солдатів та сержантів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою між собою вимагають та отримують неправомірну вигоду від військовозобов`язаних осіб за внесення неправдивих відомостей до військово-облікових документів цих осіб, щодо непридатності до військової служби з виключенням їх з військового обліку.

Оскільки здобуті органом досудового розслідування дані вказували про ймовірну причетність до вчинення протиправних дій ОСОБА_4 , який мав у користуванні транспортний засіб, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , то у органу досудового розслідування були підстави також вважати, що останній у цьому транспортному засобі може зберігати речі та документи, що мають значення для досудового розслідування цього кримінального правопорушення.

24 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку іншого володіння особи транспортного засобу автомобіля, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ГО «Час допомоги» та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено майно: автомобіль - Volkswagen Touareg, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , тимчасовий реєстраційний талон з серійним номером НОМЕР_2 , декларація; 8 посвідчень про відрядження на ім`я ОСОБА_8 ; відпускний квиток на ім`я ОСОБА_8 від 01.06.2024 № 18; Витяг з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на зберігання на ім?я ОСОБА_4 ; Витяг з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на придбання зброї на ім?я ОСОБА_4 ; Витяг з наказу Міністра оборони України №1386 на ім?я ОСОБА_4 ; Сертифікат на вказаний транспортний засіб № К07589979; Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на вказаний транспортний засіб.

Оскільки вилучене майно на думку слідчого відповідає критеріям означеним у статті 98 КПК України та є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, тому прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт цього майна з метою збереження його як речового доказу.

У судові засідання по розгляду цього клопотання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

21 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника ГО «Час допомоги» адвоката ОСОБА_9 , у якій остання просила у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб відмовити, оскільки такий належить громадській організації та нетривалий час перебував у користуванні ОСОБА_4 та арештом цього майна обмежиться і порушиться право ГО «Час допомоги» щодо користування та володіння цим майном.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що в що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000050 від 01 травня 2024 року, кваліфіковане за частиною третьою статті 368, частиною першою статті 362 КК України за фактом, вимагання та одержання службовою особою органу місцевого самоврядування у Херсонській області за попередньою змовою групою осіб спільно з військовою службовою особою однієї з військових установ неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також за фактом несанкціонованої зміни та внесення фіктивних даних про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних до автоматизованої системи «Оберіг».

Досудовим розслідуванням цього кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що з введенням на території України воєнного стану та оголошення загальної мобілізації з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою незаконного збагачення та одержання матеріальних благ, задумав вчинення тяжких злочинів, а саме одержання неправомірної вигоди за сприяння військовозобов`язаним особам уникнути мобілізації.

При цьому, ОСОБА_5 в силу зайнятої посади, а саме начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , був достовірно обізнаний про знищення картотек військовозобов`язаних у зв`язку з тимчасовою окупацією частини Херсонської області, а також із порядком проведення мобілізації та вичерпним переліком підстав виключення з військового обліку.

Так, за задумом ОСОБА_5 . реалізація злочинного плану полягала у внесенні недостовірних відомостей до військово-облікових документів військовозобов`язаних осіб, в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів з подальшим виключенням з військового обліку.

Усвідомлюючи, що реалізація злочинного плану, направленого на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди за сприяння у виключенні з військового обліку і з метою унеможливлення викриття його протиправної діяльності правоохоронними органами, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднані загальною метою одержання незаконного прибутку, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 01 травня 2024 року, з метою підшукання військовозобов`язаних осіб, які мають бажання за надання неправомірної вигоди уникнути мобілізації, та одержувати неправомірну вигоду для передачі йому вирішив залучити раніше знайомих, підполковника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , провідного спеціаліста 1 категорії з питань військового обліку та реєстрації місця проживання Центра надання адміністративних послуг» Музиківської об`єднаної територіальної громади Херсонської області (далі ЦНАП Музиківської ОТГ) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які також є службовими особами, яким довів деталі протиправної діяльності, переслідуючи корисливі мотиви, які в свою чергу дали свою добровільну згоду на участь у зазначеній протиправній діяльності, що виразилось у їх подальших активних діях, направлених на досягнення мети незаконного прибутку.

Так, 27 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , будучи військовозобов`язаним під час зустрічі з ОСОБА_6 , в ході розмови, дізнався від останньої, що вона через свого знайомого в ІНФОРМАЦІЯ_9 , за необхідності, за грошову винагороду у розмірі 7 тисяч доларів США може виключати військовозобов`язаних осіб зареєстрованих на території Херсонського району, з військово обліку, а саме визнавати непридатним для проходження військової служби під час дії правового режиму військового стану. На що ОСОБА_10 поцікавився можливістю зняти його, як моряка, та його товариша ОСОБА_11 з військового обліку.

ОСОБА_6 повідомила про необхідність відправити їй на телефон фотографії документів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щоб вона разом із особою з ІНФОРМАЦІЯ_2 розпочала процес їх виключення з військового обліку.

Надалі, 01 травня 2024 року ОСОБА_10 усвідомлюючи, що ОСОБА_6 , діючий з невстановленими особами вчиняє дії, направлені на отримання від військовозобов`язаних осіб неправомірної вигоди за вирішення питання про списання їх з військового обліку як осіб, що непридатні для подальшого проходження військової служби, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів і в подальшому діяв під їх контролем.

В подальшому 04 червня 2024 року ОСОБА_6 перебуваючи в своєму службовому кабінеті в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_1 повідомила ОСОБА_10 , щоб останній надав їй документи свого товариша ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з метою його перевірки по базам даних ТЦК та СП.

Надалі 25 червня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи біля адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_1 повідомила ОСОБА_10 , що їй потрібні документи його товариша ОСОБА_11 , а саме, тимчасове посвідчення (замість військово квитка) 2 фотографії, довідка від лікаря про хворобу, а також грошові кошти в сумі 7 тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_6 зустрінеться зі своїм знайомим, якому передасть вищевказані документи та кошти, з метою виключення ОСОБА_11 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час дії військово стану, чим саме підтвердила свій умисел на отримання неправовірної вигоди.

07 серпня 2024 року о 12:58 годин ОСОБА_10 , перебуваючи в адміністративній будівлі ЦНАП Музиківської ОТГ, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в службовому кабінеті ОСОБА_6 , на виконання незаконних вимог останньої, передав їй грошові кошти в сумі 7000 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон.

Того ж дня, о 14:24 годин ОСОБА_6 , за допомогою мобільного месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_4 надіслала фото, тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 . 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон, ОСОБА_4 на його мобільний месенджеру «WhatsApp», аккаунт якого зареєстрований за номером телефону НОМЕР_5 .

Того ж дня о 15:59 год ОСОБА_6 , знаходячись біля свого місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , сіла до автомобіля марки «Dacia Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , де вході розмови передала останньому частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_10 в сумі 5500 доларів США та тимчасове посвідчення (замість військового квитка) військовозобов`язаного № НОМЕР_3 , видане на ім`я ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року Херсонським обласним міським військовим комісаріатом в місті Херсон (далі - тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року), з метою виключення ОСОБА_11 з військово обліку, а саме визнання непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

ОСОБА_4 , того ж дня перебуваючи на своєму автомобілі марки «Dacia Duster», державно реєстраційний номер НОМЕР_6 , направився до місця проживання ОСОБА_5 , а саме до двору будинків АДРЕСА_3 , де о 16:28 год зустрівся з останнім, якому передав частину грошових коштів отриманих від ОСОБА_6 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року, з метою виключити ОСОБА_11 з військово обліку, а саме визнання останнього непридатним для проходження військової служби під час військово стану.

В подальшому, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16.09.2024 для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 вніс штампи, печаті та записи у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_11 непридатним до служби та виключення з військового обліку датовані 05 грудня 2007 року.

Виконавши всі необхідні дії, а саме внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року, про визнання ОСОБА_11 непридатним до військової служби та виключення з військового обліку ОСОБА_5 повернув ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року.

В той же час, в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року для доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 надав вказівку оператору відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшому солдату ОСОБА_7 за частину неправомірної винагороди внести відомості про зняття з військового обліку громадянина ОСОБА_11 в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних.

На виконання наданої ОСОБА_4 вказівки, ОСОБА_7 в невстановленому місці та час, але не пізніше 15 вересня 2024 року з метою унеможливлення викриття його протиправних дій щодо внесення неправдивих відомостей в Єдиний державний реєстр призовників передав копії документів та попросив оператора відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого солдата ОСОБА_12 внести відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_11 з військового обліку в Реєстр.

15 вересня 2024 року ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інших учасників групи, використовуючи електронний цифровий підпис з посиленим сертифікатом відкритого ключа вніс відповідні недостовірні відомості про зняття ОСОБА_11 з військового обліку в Реєстр.

Після внесення неправдивих відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року та в Єдиний державний реєстр військовозобов`язаних, про визнання ОСОБА_11 непридатним до військової служби, в невстановленому місці та час, але не пізніше 16 вересня 2024 року, ОСОБА_4 повернув вказане тимчасове посвідчення ОСОБА_6 .

16 вересня 2024 року ОСОБА_6 , перебуваючи в адміністративній будівлі «ЦНАП Мкзиківської ОТГ», за адресою: АДРЕСА_1 , в своєму службовому кабінеті передала ОСОБА_10 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 ОСОБА_11 від 20 жовтня 2005 року за раніше отриману неправомірну вигоду в сумі 7000 доларів США, в якому були внесенні відмітки про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , переслідуючи єдиний злочинний умисел направлений на незаконне збагачення та одержання неправомірної вигоди, шляхом внесення відомостей до тимчасового посвідчення (замість військово квитка) військовозобов`язаного, видане на ім`я ОСОБА_11 , про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, одержали за це грошові кошти у розмірі 7000 доларів США (що станом на 07 серпня 2024 року відповідно до офіційного курсу складало 287 266,7 грн), після чого вказані грошові кошти розподілили між собою.

Отже, ОСОБА_4 своїми умисними діями ймовірно вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 368 КК України.

24 вересня 2024 року ОСОБА_4 затриманий у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

У свою чергу, як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання про арешт майна, 24 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку іншого володіння особи транспортного засобу автомобіля, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ГО «Час допомоги» та перебував у фактичному користуванні ОСОБА_4 , 02 липня 1972 було вилучено вказаний вище транспортний засіб, тимчасовий реєстраційний талон з серійним номером НОМЕР_2 , декларація; 8 посвідчень про відрядження на ім`я ОСОБА_8 ; відпускний квиток на ім`я ОСОБА_8 від 01.06.2024 № 18; Витяг з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на зберігання на ім?я ОСОБА_4 ; Витяг з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на придбання зброї на ім?я ОСОБА_4 ; Витяг з наказу Міністра оборони України №1386 на ім?я ОСОБА_4 ; Сертифікат на вказаний транспортний засіб № К07589979; Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на вказаний транспортний засіб.

За змістом клопотання прокурора ОСОБА_3 вбачається, що вилучене під час обшуку майно постановою слідчого від 25 вересня 2024 року визнано у якості речового доказу в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000050 від 01 травня 2024 року.

Однак зазначену вище постанову слідчого, слідчому судді ні під час звернення з цим клопотанням, ні під час його розгляду по суті органом досудового розслідування не надано.

З метою збереження речових доказів, прокурор шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку 30 вересня 2024 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, а також з урахуванням заперечень сторони захисту, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (частина третя статті 132 КПК України).

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

У свою чергу зі змісту клопотання, та доданих до нього матеріалів, зокрема протоколу обшуку від 24 вересня 2024 року вбачається, що під час обшуку іншого володіння особи транспортного засобу автомобіля, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчим віднайдено в середині цього транспортного засобу тимчасовий реєстраційний талон з серійним номером НОМЕР_2 , декларація; 8 посвідчень про відрядження на ім`я ОСОБА_8 ; відпускний квиток на ім`я ОСОБА_8 від 01.06.2024 № 18; Витяг з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на зберігання на ім?я ОСОБА_4 ; Витяг з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на придбання зброї на ім?я ОСОБА_4 ; Витяг з наказу Міністра оборони України №1386 на ім?я ОСОБА_4 ; Сертифікат на вказаний транспортний засіб № К07589979; Декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою на вказаний транспортний засіб, після чого вилучено сам транспортний засіб, ключі від нього та реєстраційні документи.

При цьому, звертаючись із цим клопотанням прокурор ОСОБА_3 просив накласти арешт на вилучене майно, виключно з метою збереження речових доказів, посилаючись на відповідність вилученого майна ознакам, визначених статтею 98 КПК України.

У свою чергу, слідчий суддя вважає неналежними доводи прокурора у цій частині клопотання, так як ним не наведено підстав та обставин вважати вказане вище вилучене майно речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

За змістом клопотання прокурора неможливо зрозуміти яким чином транспортний засіб автомобіль, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ГО «Час допомоги» відноситься до кримінального провадження, які сліди зберіг на собі, чи є вказаний транспортний засіб предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали поданого клопотання не містять відомостей та належних підстав, вважати що вказаний транспортний засіб перебував у володінні ОСОБА_4 , з огляду на те, що під час його вилучення він перебував в місті Городище Черкаської області, тоді як ОСОБА_4 в цей же час перебував в м. Херсоні.

Також матеріали клопотання не містять достатніх підстав вважати, що вилучені речі та документи засобами чи знаряддями вчинення кримінального правопорушення, прокурором не наведено які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберігати вилучене майно, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на не обґрунтованість необхідності арешту цього майна з метою його збереження як речового доказу, через його невідповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Крім того, як зазначено вище, сама постанова слідчого від 25 вересня 2024 року, якою, за змістом клопотання прокурора ОСОБА_3 майно, що вилучене під час обшуку зазначеного вище транспортного засобу визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, слідчому судді не надана, що позбавляє слідчого суддю перевірити її на предмет відповідності обставинам зазначеним прокурором у цьому клопотанні, а також і те, що в цьому кримінальному провадженні взагалі вилучене під час обшуку майно досліджувалося на предмет наявності у нього ознак, визначених статтею 98 КПК України.

При цьому, підстав вважати, що вказане майно могло бути здобуто незаконним шляхом, що могло мати своїм наслідком застосування до нього спеціальної конфіскації ініціатором клопотання не наведено, а слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

З огляду на викладене, оскільки за загальним правилом, визначеним частиною третьою статті 132 КПК України, застосування заходу забезпечення кримінального провадження можливе лише тільки коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йшлося в клопотанні сторони обвинувачення, а накладення арешту, без з`ясування вище вказаних обставини може бути надмірним тягарем та перешкоджати реалізації підозрюваним та членами його родини гарантованих Конституцією України прав, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна не обґрунтовано належним чином, а необхідність накладення арешту на вилучене майно не підтверджена належними засобами доказування.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

З урахуванням вищевикладеного доводи клопотання про необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна для запобігання його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також те, що таке майно відповідає зазначеним у частині другій статті 167 КПК України критеріям, слідчий суддя відхиляє як такі, що не підтвердженні належними доказами й спростовуються матеріалами судового провадження.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує вимоги статті 26 КПК України, зокрема, і те, що органом досудового розслідування жодних клопотань щодо приєднання доказів до та під час розгляду не подавалося.

Керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про арешт майна, вилученого 24 вересня 2024 року під час проведення обшуку іншого володіння особи транспортного засобу, марки «Volkswagen Touareg» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13