Справа № 190/118/24
Провадження №1-кп/190/45/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

представника потерпілої - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті П`ятихатки кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 від 22.10.2023, стосовно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який не одружений, не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 06.02.2015 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 28.12.2022 року Дрогобицьким міськрайронним судом Львівської області за ч.1 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 КК України до 1 року 2 днів позбавлення волі

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.146, ч.2 ст.121 КК України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Любимівка Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який одружений, працює оглядачем вагонів ВЧД-2 «Укрзалізниця», на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та фактично проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; разом обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 скоїли: незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_6 також і повторно, за наступних обставин.

22.10.2023 близько 16.15 год. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 після спільного вживання алкогольних напоїв, знаходилися на АДРЕСА_1 , де поблизу будинку 4А, помітили раніше знайомого ОСОБА_10 , який знаходився біля автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 належить останньому та в них раптово виник злочинний умисел направлений на викрадення ОСОБА_10 з метою заволодіння його автомобілем. Цього ж дня тобто, 22.10.2023 близько 16.20 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний намір направлений на викрадення людини, діючи умисно із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, домовилися, розподіливши між собою ролі, керуючись єдиним злочинним умислом, з метою подальшого обернення автомобілю ОСОБА_10 на свою користь, підійшли до автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , біля якого стояв останній, де між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс один удар долонею лівої руки в ділянку обличчя потерпілого від чого останній дезорієнтувався та вдарився головою об дверцята вказаного автомобіля та ОСОБА_10 почав бігти від ОСОБА_6 при цьому кричати «Рятуйте!». В свою чергу ОСОБА_6 побіг за ним, та наздогнавши, поштовхом звалив ОСОБА_10 на землю, після чого сівши на нього зверху обличчям до обличчя завдав ОСОБА_10 два удари в область голови. Потім ОСОБА_6 повернувся до автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та сівши за кермо під`їхав до ОСОБА_10 , де разом з ОСОБА_7 силою заштовхнули ОСОБА_10 на заднє сидіння його автомобілю, після чого, всупереч волі власника, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, ОСОБА_6 знову сів за кермо, завів двигун автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , та ОСОБА_7 з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, тим самим викрали ОСОБА_10 і спричинили останньому в подальшому тяжкі наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, та настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в часовому проміжку між 20-ю та 22-ю годинами на території П`ятихатської територіальної громади, Кам`янського району, Дніпропетровської області.

Крім того, 22.10.2023 близько 16.15 год. ОСОБА_11 разом із ОСОБА_7 після спільного вживання алкогольних напоїв, знаходилися на АДРЕСА_1 , де поблизу будинку 4А, помітили автомобіль ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , біля якого знаходився останній та в них раптово виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним автомобілем, шляхом заподіяння насильства ОСОБА_10 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього в момент заподіяння, з метою подальшого обернення автомобіля на свою користь. Цього ж дня тобто, 22.10.2023 близько 16:20 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись за вищевказаною адресою, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, домовилися, розподіливши між собою ролі, керуючись єдиним умислом, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним автомобілем, з метою подальшого обернення його на свою користь, підійшли до автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , біля якого стояв останній, де між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. Під час якого, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс один удар долонею лівої руки в ділянку обличчя потерпілого від чого останній дезорієнтувався та вдарився головою об дверцята вказаного автомобіля та ОСОБА_10 почав бігти від ОСОБА_6 при цьому кричати «Рятуйте!». В свою чергу ОСОБА_6 побіг за ним, та наздогнавши, поштовхом звалив ОСОБА_10 на землю, після чого сівши на нього зверху обличчям до обличчя завдав ОСОБА_10 два удари в область голови. Потім, ОСОБА_6 повернувся до автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та сівши за кермо під`їхав до ОСОБА_10 , де разом з ОСОБА_7 силою заштовхнули ОСОБА_10 на заднє сидіння його автомобілю, після чого, всупереч волі власника, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, ОСОБА_6 знову сів за кермо, завів двигун автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2008 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , вартістю 94996,64 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами автотоварознавчої експертизи № 4638, від 23.10.2023, який на праві власності належить ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном потерпілого ОСОБА_10 на власний розсуд, при цьому пошкодивши вказаний автомобіль, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 49 493,66 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи № 5600 від 29.12.2023.

Крім того, 22.10.2023 близько 16.15 год. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 після спільного вживання алкогольних напоїв, знаходилися на АДРЕСА_1 , де поблизу будинку 4А, помітили раніше знайомого ОСОБА_10 , який знаходився біля автомобілю ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва реєстрації транспортного засобу НОМЕР_2 належить останньому, та в ході розмови з останнім на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . В той же день, тобто 22.10.2023 близько 16.20 год. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 та наніс один удар долонею лівої руки в ділянку обличчя потерпілого від чого останній дезорієнтувався та вдарився головою об дверцята автомобіля ВАЗ 211010, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Після чого ОСОБА_10 почав бігти від ОСОБА_6 при цьому крйчати: «Рятуйте!» ОСОБА_6 побіг за ним та наздогнавши, поштовхом звалив ОСОБА_10 на землю, після чого сівши на нього зверху обличчям до обличчя завдав ОСОБА_10 два удари в область голови. Після чого ОСОБА_6 повернувся до автомобіля ВАЗ 211010 зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та сівши за кермо під`їхав до ОСОБА_10 , де разом з ОСОБА_7 силою заштовхнули ОСОБА_10 на заднє сидіння його автомобілю, потім ОСОБА_6 сів за кермо вищевказаного автомобіля та поїхав у напрямку автодороги Р-74 сполученням «П`ятихатки - Кривий Ріг», Кам`янського району, Дніпропетровської області. Цього ж дня, близько 17:00 год. ОСОБА_6 зупинив автомобіль ВАЗ 211010, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , на відстані одного метру від краю проїзної частини ліворуч за напрямком руху, на відстані 20 метрів до автодороги Р-74 сполученням «П`ятихатки - Кривий Ріг», Кам`янського району, Дніпропетровської області, де, потерпілий ОСОБА_10 , прийшовши до тями відкрив задні двері вищевказаного автомобіля та почав тікати, в цей час ОСОБА_6 побачив це і почав бігти за потерпілим. Наздогнавши потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_6 за допомогою лівої та правої ноги хаотично почав наносити зверху вниз не менше 10 ударів лежачому ОСОБА_10 в ділянку грудної клітини та дещо вверх в напрямку голови. Потім ОСОБА_6 підняв потерпілого та підтримуючи його за руки вів в бік автодороги Р-74 сполученням «П`ятихатки - Кривий Ріг», Кам`янського району, Дніпропетровської області, де ОСОБА_10 знову почав тікати, але дезорієнтувавшись впав на асфальтобетонне покриття. ОСОБА_6 підійшовши до потерпілого наніс правою та лівою рукою відкритою долонею два удари в ділянку обличчя потерпілого, потім останній за допомогою сили обох рук підійняв потерпілого та довівши до автомобіля помістив його до багажного відділення автомобіля. Після чого, ОСОБА_6 , сівши за кермо автомобіля ВАЗ 211010, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , завів автомобіль та поїхав в бік с.Вершинне, Кам`янського району, Дніпропетровської області, де зупинившись біля домоволодіння АДРЕСА_3 , підійшов до багажного відділення автомобіля та дістав звідти потерпілого ОСОБА_10 , поставивши його на ноги. При цьому ОСОБА_6 за допомогою лівої руки долонею наніс удар в праву половину обличчя, від чого потерпілий впав на асфальтобетонне покриття на лівий бік. Після чого ОСОБА_6 знову помістив потерпілого до багажного відділення автомобілю. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, травматичного субарахноїдального крововиливу, закритої тупої травми грудної клітки з прямим поперечним переломом грудини, та непрямими 1,2,3 та 6 ребер по біля грудинній лінії ліворуч, прямими поперечними переломами 2,3,4 ребер по передньо-підпаховій лінії ліворуч, та прямих переломів 6-7 ребер ліворуч, множинних розповсюджених крововиливів з кишеня подібними розшаруваннями м`язових волокон заповнених згортками темно-червоної в`язкої крові в ділянці міжреберних м`язів лівої половини грудної клітки на рівні 2-4 ребер від біля грудиної до середньо-підпахвової лінії, двох рвано-забитого вигляду ран в лобній ділянці голови, дещо, ліворуч та на шкірі в ділянці перенісся, масивних розповсюджених крововиливів на внутрішній поверхні м`яких покровних тканин голови, дрібних крововиливів в сірій речовині правої півкулі головного мозку, крововиливу в боковий шлуночок правої півкулі головного мозку, забитої рани на червоній каймі верхньої губи праворуч, розповсюджених крововиливів в ділянці червоної кайми та слизової поверхні нижньої губи, масивних насичених крововиливів в параорбітальну жирову клітковину обох очей, крововиливів в склеру правого ока що займає всю білкову оболонку правого ока, садна в лівій тім`яно-скроневій ділянці голови з переходом на скронево-нижньо-щелепний суглоб ліворуч, множинних саднень шкіри в ділянці верхніх кінцівок та садна в ділянці правого колінного суглобу, розповсюджених синюшно-бузкового кольору синців в ділянці голови, обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, та в своїй сукупності відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм як небезпечні для життя, а в даному конкретному випадку як ті, що призвели до смерті. Підстава « Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних укоджень» пункт 2.1.3,підпункт в),г),о). Смерть ОСОБА_10 настала від травматичного шоку, який виник від сумісної закритої черпно-мозкової травми з травматичним субархаїдальним крововиливом та закритої тупої травми грудної клітки з прямим поперечним переломом грудини та непрямими і прямими поперечними переломами ребер ліворуч з масивними розповсюдженими крововиливами навколо переломів, множинних розповсюджених крововиливів в м`яких покровних тканинах голови, множинних саднень, крововиливів в ділянці голови, обличчя, тулубу, кінцівок, що підтверджується висновком експерта №142 Е від 30.10.2023.

Виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в часовому проміжку між 20-ю та 22-ю годинами на території П`ятихатської територіальної громади, Кам`янського району Дніпропетровської області від травматичного шоку, який виник від сумісної закритої черепно- мозкової травми з травматичним субарахноїдальним крововиливом та закритої тупої травми грудної клітки з прямим поперечним переломом грудини та непрямими і прямими поперечними переломами ребер ліворуч з масивними розповсюдженими крововиливами навколо переломів, множинних розповсюджених крововиливів в м`яких покровних тканинах голови, множинних саднень, крововиливів в ділянці голови, обличчя, тулубу, кінцівок, та підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу, що підтверджується висновком експерта № 142 «Е/Д» від 11.11.2023.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою в скоєних кримінальних правопорушеннях визнав частково та пояснив, що в той день він з ОСОБА_7 їздили в м.Кривий Ріг по справах. Поверталися електричкою. Разом з ними їхав ОСОБА_12 . В дорозі вони вживали спиртні напої. Коли зійшли на станції, пішли по вул.Шкільна. ОСОБА_12 пішов вперед, а він разом з ОСОБА_7 позаду. Йшли до будинку матері. Потім вони зустріли раніше знайомого їм ОСОБА_10 , який перебував біля свого автомобіля і був чимось зайнятий. Багажник у автомобіля був відкритий. Раніше конфліктів з ОСОБА_10 у нього не було. ОСОБА_7 пішов до ОСОБА_10 щоб попрохати того підвезти їх. Побачивши, що ОСОБА_7 сів на переднє пасажирське сидіння, він теж підійшов до автомобіля, однак коли він теж хотів сісти в автомобіль, ОСОБА_10 сказав йому, що він не їде з ними. Внаслідок цього між ними виникла суперечка, його «зачепило» те, що ОСОБА_10 відмовився його підвозити. Не стримавши емоції, він вдарив ОСОБА_10 долонею по обличчю, від чого той вдарився головою об автомобіль. Потім він посадив ОСОБА_10 на пасажирське сидіння позаду водія, а сам сів за кермо. Машина була «заведена». Проїхавши приблизно 20м, машина «заглохла». ОСОБА_7 спав, а ОСОБА_10 відчинив двері і побіг, однак перечепився та впав. Це все відбувалось навпроти будинку ОСОБА_12 . ОСОБА_7 прокинувся і він наказав йому піти та допомогти ОСОБА_10 піднятись. В цей час намагався завести автомобіль. Потім побачив, що і ОСОБА_7 і ОСОБА_10 лежать на землі. Він допоміг піднятися ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_10 почав тікати і кричати «Допоможіть!». Він наздогнав ОСОБА_10 і повів до машини та під час руху один раз вдарив його. ОСОБА_7 вже стояв біля авто. Посадивши ОСОБА_10 знову на заднє пасажирське сидіння, він сів за кермо і поїхали. Він говорив ОСОБА_10 , що вони зараз поїдуть по своїх справах, а він потім зможе повернутись на автомобілі. Коли доїхали до траси, він зупинив автомобіль і сказав ОСОБА_10 щоб той сідав за кермо і їхав. Однак ОСОБА_10 втік у кущі, ліг під кущ і не підіймався. Він наполегливо вмовляв ОСОБА_10 щоб той сідав за кермо і їхав, однак він не слухав. Тоді він завдав йому тілесних ушкоджень і повів до машини. ОСОБА_10 знову побіг, впав, а він наздогнавши його, знову побив. Зазначив, що не контролював себе, у нього були емоції. Також пояснив, що в цей час ОСОБА_7 знаходився в кущах, сказав що пішов в туалет. Він запхав ОСОБА_10 в багажник автомобіля, наказав ОСОБА_7 сідати в авто і вони поїхали. Потім з`ясувалось, що ОСОБА_7 загубив телефон. Вони повернулись та почали шукати телефон, однак не знайшли. В цей час повз них проїхала машина ОСОБА_13 . Не знайшовши телефон, вони поїхали в с.Мирне, під`їхали до двору ОСОБА_14 , він посигналив, але з двору ніхто не вийшов. Весь час ОСОБА_10 перебував в багажнику. Зрозумівши, що вдома у ОСОБА_14 нікого не має, вони поїхали шукати горілку. По дорозі йому стало ніяково, він почав їхати швидко, вскочив у яму та пробив колесо. Заїхали до ОСОБА_15 щоб замінити колесо. ОСОБА_7 пішов в двір до ОСОБА_16 , а він витягнув ОСОБА_10 з багажника. В цей час ОСОБА_10 почав тікати та кликати на допомогу. Стверджує, що ОСОБА_7 знаходився в дворі у ОСОБА_16 і ніхто не бачив цього. Вийшов ОСОБА_16 та допоміг замінити колесо. Побачивши непритомного ОСОБА_10 , ОСОБА_16 облив його водою та сказав, що потерпілого необхідно везти до лікарні. Потім він ( ОСОБА_6 ) за допомогою ОСОБА_7 погрузив ОСОБА_10 в багажник, і вони поїхали. На дворі вже було темно. По дорозі заїхали в м.П`ятихатки, потім в с.Івашинівку, при цьому ОСОБА_10 весь час перебував в багажнику. Потім ОСОБА_10 видавив заднє сидіння та почав кричати. Також пояснив, що вони рухались селами, щоб не спіймала поліція. Він увесь час вживав спиртні напої і думав що робити далі. Коли поліція виявила їх, він сидів в автомобілі і нічого толком не розумів. Крім того пояснив, що не збирався вчиняти злочин, це була спонтанна і для нього стресова ситуація, тому він під час руху на автомобілі «заливався» алкоголем і ні про що не думав. Те, що ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 він не бачив. Вину в скоєних злочинах визнає, розкаюється у вчиненому. Цивільний позов потерпілої визнає в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та пояснив, що 22.10.2023 року він разом з ОСОБА_6 їздили в м.Кривий Ріг. Повертаючись електропоїздом, вони зустріли ОСОБА_17 і всі разом вживали спиртні напої. Потім на станції вони разом вийшли і ОСОБА_17 запросив їх до себе в гості. Вони погодились; ОСОБА_17 пішов вперед, а він з ОСОБА_6 йшли позаду. По дорозі вони зустріли ОСОБА_10 , який знаходився біля свого автомобіля. Оскільки йому потрібно було поїхати до свого начальника щоб домовитись про свою заміну на роботі, він попросив ОСОБА_10 підвезти його. Коли ОСОБА_10 погодився, він сів на переднє пасажирське сидіння. Чув, що біля автомобіля почалась суперечка між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_6 посадив ОСОБА_10 на заднє сидіння позаду сидіння водія, сам сів за кермо і вони поїхали. Коли автомобіль зупинився і ОСОБА_10 побіг, потім впав, він намагався допомогти йому піднятись, але теж впав. Всі події він пам`ятає лише частково, оскільки був дуже п`яний. Пам`ятає лише як їхали електричкою, як зустріли ОСОБА_10 , як автомобіль перекинувся, як ходив до туалету, як колесо міняли. Відтворив послідовність подій за допомогою показів свідків. Також пояснив, що вони пили горілку, а що ще, - не пам`ятає. Зазначає, що він не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , а завадити ОСОБА_6 вчиняти злочини він не міг, оскільки останній був дуже розлючений і він боявся за своє життя та здоров`я. Крім того пояснив, що він раніше знав потерпілого і конфліктів між ними не було; в той день також конфлікту між ними не було і він навіть допомагав ОСОБА_10 піднятись, коли той впав. В той час як їздили по селу, знайомих не бачили. Вважає, що свідок ОСОБА_18 вигадав те, що він бив ОСОБА_10 ногою по голові, оскільки зазначений свідок є племінником обвинуваченого ОСОБА_6 і можливо таким чином намагається допомогти своєму дядькові. Також пояснив, що на допомогу він не кликав і не намагався будь яким чином припинити дії ОСОБА_6 Все було як страшний сон. Він не допомагав ОСОБА_6 грузити ОСОБА_10 в багажник і він не розуміє, чому свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_16 надали покази про те, що він разом з ОСОБА_6 грузили потерпілого в автомобіль. В той час як автомобіль ОСОБА_13 зупинився, він знаходився в кущах, оскільки пішов в туалет. Зазначає, що в нього не було можливості зупинити дії ОСОБА_6 та допомогти ОСОБА_10 , оскільки він сам хвилювався за своє життя. Взагалі він прийшов до тями лише в лікарні, пристебнутий наручниками і коли йому сказали, що він підозрюється у вбивстві, він не повірив. Цивільний позов потерпілої не визнає в повному обсязі.

Не зважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 та не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , їхня вина у вчиненні інкримінованих їм органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_4 надала суду покази, відповідно до яких приблизно о 16.25 год. 22.10.2023 року її знайома ОСОБА_19 приїхала до неї і повідомила, що її чоловіка побили і запхали в машину. Про це ОСОБА_19 дізналася від ОСОБА_20 , а їй в свою чергу розповіли робітники, які працювали у них по найму. О 16.30 год. вона викликала поліцію. Про те, що чоловіка знайшли мертвим, їй повідомили працівники поліції приблизно о 04.30 год 23.10.2023 року коли вона зателефонувала їм. На впізнанні тіла вона побачила, що чоловік був дуже сильно побитий. Також пояснила, що ОСОБА_6 знає з негативної сторони, але ні у неї, ні у її чоловіка з останнім не було неприязних відносин, і взагалі її чоловік був спокійною, не конфліктною людиною. Їй відомо, що ОСОБА_6 проживав із матір`ю, батько його помер. Раніше ОСОБА_6 відбував покарання за подібний злочин, але після відбуття покарання начебто виправився. ОСОБА_7 вона також знає з негативної сторони: він зловживає спиртними напоями, зачиняв людей в погребі, знущався з них. Виявилося, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно зловживали спиртними напоями, дебоширили. Люди почали розповідати про злочини, які вчиняли обвинувачені, вже після смерті її чоловіка. Раніше всі боялися обвинувачених і мовчали. Безкараність породжувала вчинення нових злочинів обвинуваченими. Просить призначити обвинуваченим суворе покарання. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Вважає, що ОСОБА_7 не запобіг злочину, тому він також винний і має відшкодувати збитки.

Свідок ОСОБА_21 надав суду покази, відповідно до яких він проживає в АДРЕСА_3 і знає обвинувачених. В той день (точної дати та часу не пам`ятає) ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, приїхали на автомобілі ВАЗ «десятка» зеленого кольору, на якому була пошкоджена ліва бокова частина і пробите колесо. Стоячи біля воріт почали його гукати. Спочатку він не вийшов. Тоді обвинувачені зайшли до нього в двір і почали заводити його машину. Він вийшов до них, накричав і сказав щоб вони забирались з двору. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 сміялися, говорили що потрапили в ДТП. Потім він побачив біля двору потерпілого, який лежав на землі і у нього було розбите обличчя. Він полив на потерпілого водою, але той лише схлипнув. Він говорив обвинуваченим, що потерпілого необхідно доправити до лікарні. Весь час поки обвинувачені міняли колесо, потерпілий лежав на траві і ОСОБА_6 говорив потерпілому, що все через нього. Потім він зайшов в будинок, а коли знову вийшов, ОСОБА_6 вже сидів в машині за кермом; ОСОБА_7 і потерпілого він не бачив. Також пояснив, що ОСОБА_6 раніше був судимий, іноді вживав спиртні напої; ОСОБА_7 частіше вживав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в той день (точної дати та часу не пам`ятає) він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 їхали в електричці, вживали спиртні напої. Перед цим він зустрів обвинувачених на зупинці і вони вже були «випивші». Всі разом вийшли на зупинці в с.Мирне і вирішили піти до нього додому щоб продовжити вживати спиртні напої. Він пішов вперед щоб приготувати закуску, а ОСОБА_6 вів ОСОБА_7 , який гойдався. Вдома він готував закуску та чекав на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Почувши на вулиці крик «Рятуйте!», він вийшов в двір і побачив що біжить ОСОБА_22 , а за ним - ОСОБА_6 , який наздогнавши ОСОБА_14 , вдарив його. Побачивши це, він розсердився, оскільки вони мали намір вживати спиртні напої, і пішов в будинок. Також пояснив, що ОСОБА_10 біг в сторону свого будинку, а за ним біг ОСОБА_6 . Потім ОСОБА_6 сказав йому, що вони поїхали. Він бачив як ОСОБА_7 стояв поруч з ОСОБА_10 . коли ОСОБА_6 підігнав до них машину. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посадили ОСОБА_10 на заднє сидіння автомобіля і вони поїхали. Перед цим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розмовляли про те, що треба поговорити з Дзюманом, який є начальником ОСОБА_7. Із того що сталося, він зрозумів, що обвинувачені попросили ОСОБА_14 підвезти їх, а він відмовив. Як саме обвинувачені і потерпілий сідали в машину, він не бачив, але бачив як поруч з автомобілем знаходилось троє людей. Також пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями, у нього трапляються «запої».

Свідок ОСОБА_23 надала суду покази, відповідно до яких в той день вона перебувала на городі у ОСОБА_13 , де вона разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 саджали цибулю і часник. Бачила як по вулиці біжить ОСОБА_22 і кричить «Рятуйте! ОСОБА_61, допоможи!». ОСОБА_61 - це дружина ОСОБА_26 . Події відбувались приблизно о 16 годині. За ОСОБА_27 біг ОСОБА_6 і коли останній наздогнав ОСОБА_28 , вдарив його, від чого потерпілий впав, а ОСОБА_6 сів на нього зверху і декілька раз вдарив його. Після цього вона розвернулась і пішла. Приблизно через пів години приїхав ОСОБА_29 з дружиною і вона йому все розповіла. А він в свою чергу повідомив дружину. ОСОБА_7 вона не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що в той день (точної дати та часу не пам`ятає) вона разом з чоловіком їхали на автомобілі з м.Жовті Води в с.Мирне. Бачила машину ОСОБА_10, яка стояла на повороті, на дорозі праворуч. В машині нікого не було. ОСОБА_7 ховався в лісопосадці, а більше нікого вона не бачила. Машина була ціла і не пошкоджена. ОСОБА_7 неначе щось ховав і їй спало на думку, що вони щось вкрали. Оскільки чоловік поспішав, вони поїхали додому. Люди які в них працювали на городі - ОСОБА_31 , ОСОБА_32 і ОСОБА_33 були налякані і лише на наступний день розповіли подробиці того, що вони бачили. Вони боялися ОСОБА_6 . Під час розмови вони повідомили, що ОСОБА_34 і ОСОБА_35 били ОСОБА_14 , який тікав, а вони наздогнали, били. Потім під`їхала машина і вони силою запхали ОСОБА_14 в середину. Також робітники повідомили, що чули суперечки, крики, бачили що бив потерпілого ОСОБА_6 , але з ним був і ОСОБА_7 . Вона першою зателефонувала до потерпілої і розповіла про те, що трапилося.

Свідок ОСОБА_36 надав суду покази, відповідно до яких восени минулого року, точної дати та часу не пам`ятає, він знаходився на городі у ОСОБА_29 . Близько 16 години приїхала електричка. Приблизно через 10 хв почув крики: «Люди допоможіть! ОСОБА_61 допоможи!», побачив що біжить ОСОБА_37 , а за ним ОСОБА_38 . Коли вони добігли до траси, йому вже стало недостатньо їх видно. Він лише чув звуки ударів і крики; «Ой! ой!» Потім ОСОБА_38 пройшов швидко назад, проїхала машина ОСОБА_14 , за кермом якої перебував ОСОБА_6 . Бачив як машина зупинилась, хлопали дверцята. Потім машина поїхала. ОСОБА_7 він не бачив. Також пояснив, що разом з ним на городі знаходились його співмешканка - ОСОБА_39 і ОСОБА_40 , які трохи пробігли по доріжці щоб подивитись що відбувається. Потім вони розповіли йому, що бачили як ОСОБА_38 збив ОСОБА_14 з ніг, від чого той впав на землю, а ОСОБА_34 сів на нього зверху і наносив удари.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_41 суду пояснила, що в той день вона разом із співмешканцем ОСОБА_36 і ОСОБА_42 працювали на городі у ОСОБА_13 . Після того як приїхала електричка, вона бачила як пробіг ОСОБА_43 , а ОСОБА_6 - за ним. ОСОБА_6 наздогнавши ОСОБА_28 , ногою збив його на землю, сів зверху і почав бити кулаками. Потім ОСОБА_6 забрав з гаража машину ОСОБА_28 і під`їхав на ній. Тричі хлопнули дверцята і машина поїхала. ОСОБА_7 вона не бачила. Про те, що вони бачили, ОСОБА_13 розповіла ОСОБА_40 .

Свідок ОСОБА_44 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 - це її син. Її онук - ОСОБА_45 , якому 12 років, опікуном якого вона являється розповів їй, що 22.10.2023 року він йшов в магазин і бачив свого дядька - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; за його словами, - ОСОБА_6 сидів в машині з ОСОБА_17 , а ОСОБА_7 лежав на землі і бив дядю ОСОБА_46 ногами; згодом їй повідомили, що дядя ОСОБА_47 - це ОСОБА_10.. Також онук розповів їй, що коли він повертався з магазину, на тому місці вже нікого не було. Потім приїхала ОСОБА_48 і просила номер телефону. Також пояснила, що ОСОБА_37 був дуже доброю і спокійною людиною. Про все що сталося, їй розповів її середній онук - ОСОБА_49 , якому розповіли про це в крамниці.

Малолітній свідок ОСОБА_18 , який був допитаний в судовому засіданні в присутності свого опікуна - ОСОБА_44 та в присутності психолога ГУНП в Дніпропетровські області ОСОБА_50 , пояснив суду, що в той день він йшов в магазин і бачив, що в машині ОСОБА_51 ОСОБА_6 , а ОСОБА_43 та ОСОБА_7 лежали на землі. ОСОБА_7 , який лежав вище за ОСОБА_28 , наніс останньому удар ногою по голові. Проходячи мимо, він помахав рукою своєму дядькові - Жені і пішов в магазин. Коли повертався - на тому місці вже нікого не було.

Свідок ОСОБА_52 суду пояснила, що вона працює продавчинею в магазині «Топ-маркет», що знаходиться по АДРЕСА_4 . Коли саме вона не пам`ятає, але це було після обіду, в магазин заходили ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які купували цигарки і «Сідр». ОСОБА_6 був у чорному одязі. Тілесних ушкоджень на них не було. Запаху алкоголю від них вона не чула.

Свідок ОСОБА_53 суду пояснила, що вона працює продавчинею в магазині «Топ-маркет». Минулого року ОСОБА_6 і ОСОБА_7 скуплялись в магазині. Вона запам`ятала їхні обличчя, оскільки вони не місцеві. Це було приблизно після 14 год.

Під час дослідження в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.1 а.с.38-40), - 22.10.2023 року до ЄРДР за №0000432 за заявою ОСОБА_4 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України; 23.10.2023 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Згідно рапорту чергового ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т.1 а.с.184), - 22.10.2023 року о 17.31 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що 22.10.2023 року о 17.30 год. за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_54 та ОСОБА_55 викрали її чоловіка, якого зв`язали, кинули в багажник власного автомобіля та повезли в невідомому напрямку. Відомості про дану подію внесено до ЄО №7537 від 22.10.2023 року.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2023 року (т.1 а.с.193), - ОСОБА_4 звернулась із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які викрали її чоловіка та повезли в невідомому напрямку.

Згідно протоколу огляду від 22.10.2023 року (т.1 а.с.194), - місцем огляду є проїзна частина АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.1 а.с.195-198), - проведено огляд автомобіля, що знаходиться на узбіччі автошляху НОМЕР_4 поруч з АДРЕСА_6 , координати НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; об`єктом огляду являється автомобіль марки ВАЗ 2110 зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 ; під час огляду автомобіля здійснювався відеозапис. До протоколу огляду складено фото таблицю (т.1 а.с.199-218).

Під час перегляду відеозапису, що знаходиться на DVD-R диску (т.1. а.с.219), який є додатком до протоколу огляду від 23.10.2023 встановлено, що під час огляду автомобіля крім речей та документів, в багажнику виявлено труп чоловіка з численними тілесними ушкодженнями. В процесі огляду автомобіля були зроблені змиви речовини бурого кольору, що малась на різних частинах автомобіля, виявлено та вилучено сліди папілярних ліній, вилучено речі та документи.

Згідно протоколу огляду трупа від 23.10.2023 року (т.1 а.с.231-236), - об`єктом огляду є труп у багажнику легкового автомобіля ВАЗ 2110 зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_1 . Під час огляду трупа встановлено кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, що відображено в протоколі огляду. До протоколу долучено фото таблицю (т.1 а.с.237-243).

Первинний носій інформації з відеозаписом, який є додатком до протоколу огляду автомобіля та протоколу огляду трупа, долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.244).

Виявлені та вилучені в ході огляду автомобіля речі та документи, постановою слідчого від 23.10.2023 року (т.1 а.с.245-248) визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2023 року (т.2 а.с.1-3), надано дозвіл слідчому СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_56 на проведення огляду автомобіля «ВАЗ 2110» державний номерний знак НОМЕР_1 з метою відшукання і вилучення знарядь (слідів) злочину.

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.27), - об`єктом огляду є ділянка місцевості поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.30), - об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована в с.Івашинівка Кам`янського району Дніпропетровської області.

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.31), - об`єктом огляду є ділянка місцевості поблизу споруди Богдано-Надеждівського старостинського округу, який розташований за адресою: АДРЕСА_7 .

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.35), - об`єктом огляду є територія домоволодіння, будинок та автомобіль, який знаходиться на території домоволодіння АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.37), - об`єктом огляду є одяг, який добровільно для огляду та вилучення надав ОСОБА_6 . До протоколу огляду долучено фото таблицю (т.2 а.с.39-40)

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.43), - об`єктом огляду є одяг, який добровільно для огляду та вилучення надав ОСОБА_7 . До протоколу огляду долучено фото таблицю (т.2 а.с.45-47)

Згідно протоколу огляду від 23.10.2023 року (т.2 а.с.50), - об`єктом огляду є ділянка місцевості, розташована на перехресті доріг сполученням П`ятихатки - Жовті Води.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2024 року (т.2 а.с.62-64), - свідок ОСОБА_41 на фото під №3 впізнала чоловіка, який 22.10.2023 року приблизно о 16 годині гнався за ОСОБА_10 . Також свідок пояснила, що вказаним чоловіком являється ОСОБА_57 - місцевий житель с.Мирне.

Згідно додатку до протоколу впізнання особи за фотознімками (т.2 а.с.65), - на фото №3 зображений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2024 року (т.2 а.с.66-67), - свідок ОСОБА_30 на фото під №3 впізнала чоловіка, якого вона бачила 22.10.2023 року в с.Мирне Кам`янського району; чоловік стояв в куветі.

Згідно додатку до протоколу впізнання особи за фотознімками (т.2 а.с.68), - на фото №3 зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно рапорту чергового ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т.2 а.с.69), - 22.10.2023 року до чергової частини надійшов рапорт начальника СВ про те, що під час розслідування кримінального провадження №0000432 встановлено, що ОСОБА_58 та ОСОБА_7 заволоділи транспортним засобом, що належить ОСОБА_10 , зазначену інформацію зареєстровано ЄО за №7542 від 22.10.2023 року.

Згідно висновку експерта №4638 (т.2 а.с.72-81), - середня ринкова вартість легкового автомобіля «ВАЗ» моделі 211010, 2008 року випуску, станом на 22.10.2023 року становить 94996,64 грн.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (т.2 а.с.84), - 23.10.2023 року до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно довідки КП «П`ятихатська ЦРЛ» (т.2 а.с.89), - ОСОБА_6 23.10.2023 року звернувся до лікаря у приймальне відділення КЗ «П`ятихатська ЦРЛ»; попередній діагноз - забій правого плечового суглоба, садна (поверхневі) м`яких тканин.

Згідно довідок лікаря нарколога та лікаря психіатра КП «П`ятихатська центральна міська лікарня» (т.2 а.с.91-92), - ОСОБА_6 на обліку у вказаних лікарів не перебуває, за медичною допомогою за останні три роки не звертався; згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.2 а.с.93), - ОСОБА_6 строкову військову службу не проходив; згідно характеристики з місця проживання (т.2 а.с.94), - заяв та скарг на неправомірні дії ОСОБА_6 до П`ятихатського міськвиконкому не надходило.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.95), - на час огляду 23.10.2023 року об 11.45 год. ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідки про звільнення (т.2 а.с.99), - ОСОБА_6 з 06.02.2015 року по 31.12.2021 року відбував покарання в ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» на підставі вироку П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області, яким його засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України, до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений в зв`язку із закінченням терміну відбування покарання.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.2 а.с.102-104), - 23.10.2023 року ОСОБА_6 було затримано згідно на підставі ст.208 КПК України.

Згідно повідомлення про підозру (т.2 а.с.107-111), - 24.10.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, за ознаками: незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 24.10.2023 року ОСОБА_6 допитано як підозрюваного (т.2 а.с.112-114).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.10.2023 року (т.2 а.с.115-122), - підозрюваний ОСОБА_6 в присутності свого захисника розповів як та за яких обставин він вчинив злочини. Під час слідчого експерименту поетапно було відтворено події, що відбувались 22.10.2023 року. Результати проведення слідчого експерименту зафіксовані у фототаблиці (т.2 а.с.123-144).

Згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2022 року (т.2 а.с.189-192), - ОСОБА_6 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України; остаточне покарання призначено на підставі ч.1 ст.71 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 дні.

Згідно ухвали слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року (т.2 а.с.193-194), - до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно довідки КП «П`ятихатська ЦРЛ» (т.2 а.с.197), - ОСОБА_7 23.10.2023 року звернувся до лікаря у приймальне відділення КЗ «П`ятихатська ЦРЛ»; попередній діагноз - забій м`яких тканин верхнього плечового поясу.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.198), - на час огляду 23.10.2023 року о 13.20 год. ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно довідок лікаря нарколога та лікаря психіатра КП «П`ятихатська центральна міська лікарня» (т.2 а.с.200-201), - ОСОБА_7 на обліку у вказаних лікарів не перебуває, за медичною допомогою за останні три роки не звертався; згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.2 а.с.199), - ОСОБА_7 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 ; згідно характеристики з місця проживання (т.2 а.с.204), - ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.2 а.с.206-208), - 23.10.2023 року о 16.00 год. ОСОБА_7 було затримано на підставі ст.208 КПК України.

Згідно повідомлення про підозру (т.2 а.с.210-214), - 24.10.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, за ознаками: незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане із насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб. 24.10.2023 року ОСОБА_7 допитано як підозрюваного (т.2 а.с.215-217).

Згідно ухвали слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року (т.2 а.с.218-219), - до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 25.10.2023 року (т.2 а.с.222-227), - підозрюваний ОСОБА_7 в присутності свого захисника поетапно розповів про події, що відбувались 22.10.2023 року. Результати проведення слідчого експерименту зафіксовані у фототаблиці (т.2 а.с.228-232).

Згідно висновку експерта №142 «Е» (т.2 а.с.246-250), - експертом під час дослідження трупу ОСОБА_10 встановлено, що на тілі останнього маються численні тілесні ушкодження, які могли виникнути від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою жорсткою поверхнею на рівні контакту, яким могли бути кулаки рук, стопи ніг взутих у взуття, а також, не виключені інші предмети, що володіють подібними властивостями в строк за невеликий проміжок часу до настання смерті, що визначається годинами та в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм як небезпечні для життя, а в даному конкретному випадку як ті, що призвели до смерті. Смерть ОСОБА_10 настала від травматичного шоку, який виник внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно постанови про перекваліфікацію злочинних дій в кримінальному провадженні (т.3 а.с.10-12), - дії ОСОБА_6 в кримінальному провадженні №0000432 перекваліфіковано з п.12 ч.2 ст.115 КК України на ч.2 ст.121 КК України.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 31.10.2023 року (т.3 а.с.13-19), - ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно висновку експерта №80 «Е» - 136 (т.3 а.с.20-21), - на тілі підозрюваного ОСОБА_6 мались тілесні ушкодження у вигляді саднень та синців, які як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; утворилися вірогідніше за все, при падінні та співударянні з нерівною жорсткою поверхнею, з подальшим ковзанням по такій, та могли бути заподіяні 23 жовтня 2023 року.

Згідно висновку експерта №81 «Е» - 137 (т.3 а.с.22-23), - на тілі підозрюваного ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді саднень та синців, які як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; утворилися вірогідніше за все, при падінні та співударянні з нерівною жорсткою поверхнею, та могли бути заподіяні 23 жовтня 2023 року.

Згідно висновку експерта №142 «Е/Д» (т.3 а.с.28-32), - виявлені у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; смерть ОСОБА_10 настала 22 жовтня в часовому проміжку між 20-ю та 22-ю годинами від травматичного шоку.

Згідно висновку експерта №142 «Е/Д» (т.3 а.с.28-32), - тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_10 , могли виникнути за тим механізмом, на який вказав підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення з ним слідчого експерименту 24.10.2023 року.

Згідно висновку експерта №5600 (т.3 а.с.116-123), - вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ВАЗ 2110» д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок пригоди що мала місце 22.10.2023, складає 49493,66 грн.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №4 (т.3 а.с.124-128), - ОСОБА_6 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в період обстеження виявляє емоційно нестійкий розлад особистості; однак як в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, так і на час обстеження міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №3 (т.3 а.с.129-132), - ОСОБА_7 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в період обстеження виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Однак як в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, так і на час обстеження міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку експерта №2400/3266-БД (т.3 а.с.137-139), - кров, виявлена на куртці підозрюваного ОСОБА_7 може походити від потерпілого ОСОБА_10 з ймовірністю не менше 99,99%.

Згідно висновку експерта №2401/3267-БД (т.3 а.с.141-143), - кров, виявлена на джинсах підозрюваного ОСОБА_6 може походити від потерпілого ОСОБА_10 з ймовірністю не менше 99,99%.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.01.2024 року (т.3 а.с.155-162), - ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.01.2024 року (т.3 а.с.163-167), - ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Таким чином всебічно, повно та неупереджено дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши всі докази з точку зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку що:

- вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, доведена, а його дії кваліфіковані правильно.

- вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України, за ознаками: незаконне викрадення людини за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, доведена, а його дії кваліфіковані правильно.

При цьому, суд скептично ставиться до показів ОСОБА_7 , який вину в скоєних злочинах повністю заперечує та вказує на те, що він не допомагав ОСОБА_6 грузити потерпілого в машину та не завадив ОСОБА_6 вчиняти злочини, оскільки боявся ОСОБА_6 і хвилювався за своє життя та здоров`я. Суд розцінює такі покази як спосіб захисту обвинуваченого ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, з огляду на таке.

Так, під час допиту в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що в той день він йшов в магазин і бачив, що в машині ОСОБА_51 його дядько - ОСОБА_6 , а ОСОБА_43 та ОСОБА_7 лежали на землі. ОСОБА_7 , який лежав вище за ОСОБА_28 , наніс останньому удар ногою по голові. При цьому, суд не вбачає підстав не довіряти цим показам, які були надані в судовому засіданні логічно та послідовно, без будь якого тиску.

Крім того, свідок ОСОБА_12 під час допиту в судовому засіданні надав покази, відповідно до яких ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 силоміць садили потерпілого ОСОБА_10 в машину.

Згідно висновку експерта №2400/3266-БД (т.3 а.с.137-139), - кров, виявлена на куртці підозрюваного ОСОБА_7 може походити від потерпілого ОСОБА_10 з ймовірністю не менше 99,99%.

Також судом враховується й те, що ОСОБА_7 , маючи можливість покликати на допомогу сторонніх осіб і таким чином припинити злочинні дії ОСОБА_6 , не скористався такою можливістю, зокрема він міг попросити про допомогу свідка ОСОБА_30 , яка разом з чоловіком зупинялись біля машини потерпілого, а ОСОБА_7 в цей час знаходився в посадці; свідка ОСОБА_59 , який допомагав міняти їм колесо в машині.

Жодної дії, спрямованої на припинення протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не вчинив, що вказує на їхню спільність у вчиненні кримінальних правопорушень.

Під час вирішення питання щодо міри покарання, яке належить застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом враховуються правові позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно до яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значними, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16.10.2008) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий тягар для особи».

Відповідно до приписів ст. 50 КК України, - значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й справедливістю. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.121, ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України суд враховує особу винного, який раніше судимий за вчинення тяжких умисних корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимість продовжив злочинну діяльність, що вказує на його небажання ставати на шлях виправлення, з попередньої судимості жодних висновків не зробив, схильність ОСОБА_6 до девіантної поведінки, що він соціально не адаптований, офіційно не працює, постійного доходу немає, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, але згідно висновку судово-психіатричного експерта в період інкримінованих йому діянь виявляв і в період обстеження виявляє емоційно нестійкий розлад особистості; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те, що об`єктом злочинного посягання є життя та здоров`я потерпілого, його особиста недоторканість.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя. Тому охорона життя людини - найважливіше завдання кримінального права.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 суд відносить скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При цьому, суд не погоджується з позицією захисника ОСОБА_8 щодо наявності пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин таких як щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, з огляду на таке.

Під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Крім того, ОСОБА_6 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав не в повному обсязі, і його поведінка навіть під час розгляду справи судом, не була такою, яка б свідчила про його щире каяття.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України суд враховує особу винного, який раніше не судимий, працює, за місцем проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, вину в скоєному не визнав. Згідно висновку судово-психіатричного експерта в період інкримінованих йому діянь виявляв і в період обстеження виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема те, що об`єктом злочинного посягання є особиста недоторканість потерпілого.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 суд відносить скоєння злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Виходячи із правової природи наведеної норми, призначення покарання за сукупністю злочинів здійснюється у два етапи. На першому з них суд призначає покарання за кожний окремий злочин, що входить до сукупності, а на другому - визначає остаточне покарання (загальну його міру) за усі злочини, що утворюють сукупність, керуючись при цьому спеціальними правилами - принципами його призначення за сукупністю.

Покарання за сукупністю злочинів може визначатися шляхом: а) поглинення менш суворого покарання більш суворим; б) часткового складання призначених за окремі злочини покарань; в) повного їх складання.

Встановлюючи такий порядок визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів, закон не регламентує, у яких випадках суд може використовувати той чи інший із зазначених принципів. У кожному випадку це питання вирішується за розсудом суду, який обирає той чи інший принцип визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів з урахуванням обставин конкретної справи і даних про особу винного.

Враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які посягають на одне із найцінніших соціальних благ людини - життя і недоторканість людини та право власності, враховуючи суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, беручи до уваги особу ОСОБА_6 , який раніше був судимий за вчинення тяжких злочинів, з попередньої судимості жодних висновків не зробив, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах реального відбування покарання, з призначенням остаточного покарання шляхом застосування принципу часткового складання призначених покарань.

Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого та встановленим судом обставинам.

Таке покарання буде достатнім для досягнення його цілей, відповідати даним про особу обвинуваченого, принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст.ст.69, 75 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи характер участі ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України та суспільну небезпечність зазначених кримінальних правопорушень, беручи до уваги особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, але за місцем проживання характеризується негативно, враховуючи також позицію прокурора та потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі шляхом застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, даним про особу обвинуваченого та встановленим судом обставинам.

Таке покарання буде достатнім для досягнення його цілей, відповідати даним про особу обвинуваченого, принципу Конвенції захисту прав людини та основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини та досягнення легітимної мети покарання.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ст.ст.69, 75 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Так, потерпілою ОСОБА_4 до початку розгляду справи заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачених солідарно на її користь матеріальної шкоди, заподіяної злочином в сумі 64931 грн. 46 коп., а також з кожного обвинуваченого на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином по 1000000 грн. Позов обґрунтований тим, що діями обвинувачених заподіяна смерть її чоловікові, через що вона зазнала сильних душевних страждань в зв`язку з втратою рідної людини, порушився її нормальний і звичайний спосіб життя, вона і на даний час відчуває сильних душевних страждань через невідновну втрату чоловіка. Крім того, діями обвинувачених їй заподіяно матеріальну шкоду: внаслідок пошкодження автомобіля на суму 49493,66 коп. та витрат понесених нею на поховання чоловіка - 15437,80 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_4 визнав в повному обсязі, а обвинувачений ОСОБА_7 не визнав взагалі, оскільки вважає себе невинуватим у пред`явленому обвинуваченні.

У Постанові Великої Палати ВС від 12.12.2018 по справі №372/51/16-ц зроблено правовий висновок про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на сласний розсуд. Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, - моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями у п.9 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Проаналізувавши доводи цивільного позову та надані на його обґрунтування докази у сукупності, суд доходить до висновку, що цивільний позов потерпілої - цивільної позивачки ОСОБА_4 , яка є дружиною загиблого ОСОБА_10 , підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно з ч.1 ст.1192 ЦК України, - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Суд приймає до уваги обставини та характер вчинених обвинуваченими злочинів, суть позовних вимог потерпілої, глибину її моральних та психічних страждань, пережитих у зв`язку із втратою чоловіка, а тому суд вважає, що цивільний позов потерпілої про стягнення моральної шкоди необхідно задовольнити.

Матеріальна шкода пред`явлена потерпілою ОСОБА_4 до стягнення з обвинувачених, підтверджується долученими до позовної заяви доказами, а відтак підлягає солідарному відшкодуванню обвинуваченими.

Наявні процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 2390 грн., підлягають стягненню з обвинувачених.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367, 368,373 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.121 КК України - 10 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.146 КК України - 8 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України - 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення за період з 23.10.2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.289 КК України та призначити покарання:

- за ч.3 ст.146 КК України - 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України - 6 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення за період з 23.10.2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути солідарно зОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином - 64931 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять одну) гривню 46 коп.

Стягнути зОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - 1000000 (один мільйон) гривень.

Стягнути зОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином - 1000000 (один мільйон) гривень.

Стягнути в рівних частинах зОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати, понесені на проведення судової експертизи в сумі 2390 грн., тобто по 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень з кожного.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП - ключі в кількості 2 шт., страховий поліс на автомобіль, номерний знак від автомобіля НОМЕР_1 , чоловічу сумку (барсетка) з її вмістом, чохол з переднього лівого сидіння авто (водійське), чохол з переднього правого сидіння (пасажирське), чоловічу сумку (барсетку) коричневого кольору з плямами РБК, куртку робочу синього кольору з вставками сірого кольору (т.3 а.с.53-56), - повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться в матеріалах провадження, залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по кримінальному провадженню, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП - пристрій для куріння; мобільний телефон марки ОРРО модель СРН 2083 синього кольору в полімерному чохлі, запальничку, металевий предмет зовні схожий на кастет, пластикову пляшку ємністю 1 літр з прозорою рідиною, скляну пляшку ємністю 0,5 літра з рідиною коричневого кольору, фрагмент шлакоблоку, чоловічі черевики, з плямами РБК, кашкет чоловічий чорного кольору; кофту білого кольору з плямами РБК, флісову кофту з чорними вставками з плямами РБК, куртку червоного кольору з плямами РБК, простирадло різнокольорове з нашаруванням РБК, марлеві тампони із змивами РБК, мікроб`єкти вилучені на дактоплівки, змиви на спеціальний аплікатор для експрес досліджень «Апсіе 6С», сліди папілярних візерунків на 5 липких стрічок з автомобіля, зубна щітка з автомобіля, мікрооб`єкти з правої та лівої руки трупа, зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки трупа, змиви з лівої та правої руки трупа, змиви на марлеві тампони, змиви з лівої та правої руки ОСОБА_60 , зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_60 , змиви з лівої та правої руки ОСОБА_7, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_7, дактокарти на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (т.3 а.с. 53-56, т.3 а.с.148), - знищити.

Речові докази по кримінальному провадженню (т.3 а.с. 53-56, т.3 а.с.148), - чоловічі чоботи чорного кольору, речі ОСОБА_60 у картонній коробці, - повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Речові докази по кримінальному провадженню (т.3 а.с. 148), - речі ОСОБА_7 у картонній коробці, - повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1