Справа № 180/2656/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 р. м. Марганець

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Новокиївка, Томаківського району Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 31.10.2023 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.104, 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 185КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 27.10.2024 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в зальній кімнаті будинку АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заснули та не спостерігали за ним, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23.07.2024 року № 3891-ІХ, взяв з дерев`яної тумбочки належні ОСОБА_6 мобільний телефон «Xiaomi» моделі Redmi Note 5, вартість якого становить 2049 грн. 33 коп. та мобільний телефон «ZTE» Blade моделі А33+, вартість якого становить 1493 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3542 грн. 66 коп.. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інший злочин, а також може переховуватися від органів досудового розслідування, тому наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України і є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримав, посилаючись на те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, на що вказує тяжкість покарання, може вчинити інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував та просив суд застосувати до нього більш м"який запобіжний засіб.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступного.

20.11.2024 року за №0000450 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом викрадення майна ОСОБА_6 .

29.11.2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор в судовому засіданні при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування, скоєння іншого злочину а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового терміну, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, не працює, має постійне місця проживання, раніше судимий за аналогічні злочини, а тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, застосувавши до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою із можливістю застосування застави, визначивши розмір застави в порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, суд керується практикою ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та враховує обставини і тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбаченихст. 177 КП України, вимоги п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та вважає необхідним визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87600 гривень.

На підставі вищенаведено, керуючись ст.ст.182,194 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 31 січня 2025 року.

Встановити ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 87600 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави та звільнення з-під варти, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора,суд про зміну свого місця проживання;

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Нікопольську окружну прокуратуру Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1