Справа № 365/455/24
Номер провадження 1-кп/365/48/24
В И Р О К

Іменем України

14 жовтня 2024 року с-ще Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000212 від 02.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працездатного, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Колибань Хмельницького району Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , розлученого, працездатного, офіційно непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Суд вважає встановленим, що ОСОБА_8 відповідно до договору дарування № 1425 від 15.01.2001 має у своїй власності будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Вищевказаний будинок огороджений парканом із всіх сторін, вхід на територію садиби здійснюється через залізну хвіртку, яка має закриваючий механізм у вигляді залізного засуву.

Статтею 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

30.04.2024, близько 19 год. 20 хв., ОСОБА_8 разом із своїм чоловіком - ОСОБА_9 перебували в житловій кімнаті будинку за вищевказаною адресою. В цей же час, останні почули, що відкрились вхідні двері будинку та в приміщенні веранди перебували двоє невідомих осіб в стані сильного алкогольного сп"яніння, яким в подальшому виявилися ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На вимогу ОСОБА_9 дані особи покинули житловий будинок та територію садиби належну ОСОБА_8 . Також ОСОБА_9 в категоричній формі заборонив ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проникати до належної його дружині на праві власності території садиби та житлового будинку. Після чого ОСОБА_9 зачинив вхідну хвіртку закриваючим механізмом та пішов до будинку, при цьому унеможлививши вільний доступ на територію садиби.

Не реагуючи на заборону ОСОБА_9 , 30.04.2024, близько 19 год. 30 хв. у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які утворили групу для спільного вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою між собою про це, обмінюючись жестами, мімікою та певними рухами, внаслідок чого їх дії стали узгодженими, маючи прямий умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, тобто території садиби за вищевказаною адресою, достовірно усвідомлюючи, що вони порушують недоторканість іншого володіння громадян і бажають вчинити такі дії, за відсутності згоди користувача ОСОБА_9 та власника ОСОБА_8 , самовільно, протизаконно, знову шляхом відкривання залізного засуву вхідної хвіртки та її відкриття, проникли до належної останнім території садиби за адресою: АДРЕСА_5 , грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України та розпочавши словесний конфлікт з власниками.

В подальшому, в ході конфлікту, ОСОБА_9 вдалося вивести ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 з території садиби за вищевказаною адресою, при цьому неодноразово попередивши останніх про категоричну заборону проникати до неї.

Однак, 30.04.2024, близько 19 год. 45 хв., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, за допомогою конклюдентних дій, підійшов до хвіртки території садиби за адресою: АДРЕСА_5 , яка на той час була зачинена залізним засувом власниками, ударом ноги вибив її та разом з ОСОБА_5 проникли до належної ОСОБА_8 території садиби при цьому продовжуючи словесний конфлікт із власниками.

При цьому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, за допомогою конклюдентних дій, через вибиту ОСОБА_4 ногою хвіртку, проник разом з останнім на територію садиби за адресою: АДРЕСА_5 , де в подальшому підійшов до воріт, двома руками відкрутив залізний болт, яким були зачинені ворота та відкрив їх.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили незаконне проникнення до іншого володіння особи групою осіб, за попередньою змовою між собою, тобто вчинили кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та показав, що 30.04.2024 року разом із своїм знайомим ОСОБА_5 вживали алкогольні напої та перебували у стані сильного сп`яніння. В цей час, ОСОБА_5 запропонував поїхати в с. Лизогубова Слобода до його родичів, на що ОСОБА_4 погодився. Коли вони приїхали в с. Лизогубова Слобода, то зайшли на територію однієї із садиб та пройшли до веранди будинку. Власники будинку почувши шум у веранді, вийшли та в категоричній формі вимагали у обвинувачених покинути територію їхньої власності та більше не повертатись. Обвинувачені пішли, проте, як тільки власник зайшов до будинку, вони за мовчазним погодженням, знову зайшли на територію садиби. Після цього, до них знову підійшов власник та почав скандалити, погрожуючи викликати поліцію, якщо вони негайно не залишать територію садиби. Обвинувачені покинули територію садиби, проте за деякий час знову за мовчазним погодженням, вирішили зайти на територію садиби. З цією метою, ОСОБА_4 ногою вибив хвіртку, яка була зачинена власником на засув та вони з ОСОБА_5 зайшли на територію садиби, де ОСОБА_4 продовжив конфліктувати з власником. В цей час ОСОБА_5 почав викручувати залізний болт, яким були зачинені ворота та відкрив їх навстіж. Обвинувачені добре розуміли, що вони незаконно проникли на територію садиби без дозволу власників. У вчиненому обвинувачений щиро кається та просить суд його суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та надав суду покази, аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_4 . У вчиненому обвинувачений щиро кається та просить суд його суворо не карати.

Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Проти цього не заперечують учасники судового провадження, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Докази судом не досліджувались.

Суд приходить до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, так як обвинувачені своїми умисними діями вчинили незаконне проникнення до іншого володіння особи групою осіб, за попередньою змовою між собою.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обгрунтовано обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , це діяння містить склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, а тому суд вважає доведеною вину обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченим покарання у виді штрафу по 100 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян кожному.

Потерпіла ОСОБА_8 в письмовій заяві, поданій до суду, просила розглянути кримінальне провадження у її відсутність, зазначивши, що жодних претензій до обвинувачених вона не має, при визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погоджуються з мірою покарання, визначеною прокурором.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є проступком, особу обвинуваченого, який є працездатним, ніде не працює, як безробітний не зареєстрований, протягом року систематично притягувався до адміністративної відповідальності, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інші характеризуючи дані суду не надані, який має обставину, яка пом`якшує покарання, передбачена ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп"яніння, вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення є проступком, особу обвинуваченого, який є працездатним, офіційно не працює, як безробітний не зареєстрований, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має негативну характеристику, який має обставину, яка пом`якшує покарання, передбачена ст. 66 КК України - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп"яніння, вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлявся.

Втрати на залучення експерта відсутні.

Викривачі відсутні, розмір винагороди не встановлювався.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до набрання вироком законного сили не обирати.

Керуючись ст.ст. 28, 66, 67, 162 ч. 1 КК України, ст.ст. 349, 368-370, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати.

Визнати винуватим ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Згурівський районний суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_13