ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 673/413/17 Номер провадження 11-кп/814/1338/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого- судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 / відеоконференція/

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтава в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 14 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, засудженого вироком Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12.11.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки 6 місяців,

відмовлено у задоволенні подання Державної установи «Машівська виправна колонія № 9» про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

В апеляційній скарзі адвокат в інтересах засудженого просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» стосовно засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не враховано істотні обставини процесу виправлення засудженого ОСОБА_7 під час відбування покарання в Державній установі «Машівська виправна колонія (№9)», не враховано його пояснення, зокрема те, що він зобов`язувався здійснювати сплату моральної шкоди після звільнення з установи, оскільки матиме власний заробіток на волі, значно більший ніж отримує у виправній колонії, визнав свою вину у вчиненому злочині, не враховано пояснення працівника колонії, який приймав участь у справі, не враховано відсутність жодного стягнення та шести заохочень.

Висновки суду про те, що засуджений ОСОБА_7 не підпадає під дію положень ст. 82 КК України, є передчасними та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Позиція учасників провадження.

Засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити, додатково зазначили, що засуджений поступово сплачує борг по виконавчим листам. Просять замінити ненвідбуту част ину покарання більш мягким покаранням, а саме у виді виправних робіт.

Прокурор заперечував проти задоволенні апеляційної скарг посилаючись на законність судового рішення.

Мотиви апеляційного суду.

Апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В силу положень ч. 1, 3, 4ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Частиною першою статті 57 КК України передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого із відрахуванням певної суми заробітку в дохід держави.

Як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого, ОСОБА_7 засуджений вироком Віньковецького районного суду Хмельницької області від 12.11.2020 за ч. 3 ст. 286 КК України на 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки 6 місяців .

ОСОБА_7 відбуває покарання з 21.09.2021 . Кінець строку покарання 21.09.2028.

Засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання в місцях позбавлення волі стягнень не має, водночас шість разів був заохочений, останній раз 03.11.2023, а також характеризується як особа, що стала на шлях виправлення, в установі працевлаштований нічним сторожем молочнотоварної ферми, спокійний, врівноважений, не конфліктний, підтримує зв`язки з особами позитивної спрямованості, має позитивні зв`язки з рідними, порушень порядку відбування покарання не допускав, дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує роботи по благоустрою установи, вину у вчиненому визнає, вирок суду та призначене покарання вважає справедливим, має виконавчі листи на загальну суму 660340,00 грн, з них погашено із заробітної плати 15145,52 грн, дострокового погашення не було, заборгованість складає 645194,48 грн.

Відмовляючи у задоволенні подання ДУ «Машівська виправна колонія №9) про заміну покарання у виді позбавлення волі більш м`яким , суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, однак не підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як залишок строку відбування покарання у виді позбавлення волі засудженому становить понад 4 роки.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Застосування до засудженого ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт , у даному випадку , з урахуванням значного терміну невідбутого покарання, є передчасним, про що правильно зазначив суд в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів дійшла висновку, що навіть за умови доведення обставини, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, заміна невідбутої частини покарання , що складає більше 4 років, більш м`яким покарання у виді виправних робіт строком до 2 років не забезпечить мети покарання, визначену ст. 50 КК України щодо запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді подання в місцевому суді, які б слугували безумовною підставою для скасування ухваленого судового рішення, не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника в інтересах засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 14 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4