Зіньківський районний суд Полтавській області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1890/24
Номер провадження 1-кс/530/493/24

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2024 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітана поліції ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу підозрюваному

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, українцю, громадянину України, маючому професійно-технічну освіту, водію телефоністу військової частини НОМЕР_1 , учаснику бойових дій, розлученому, маючому малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 02.09.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 02.09.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітан поліції ОСОБА_5 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із клопотанням погодженим прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявлене клопотання слідчий мотивує тим, що 01.09.2024 року до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_8 про те, що її брат гр. ОСОБА_6 здійснив підпал господарських будівель на території господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , які належать заявниці, чим спричинив останній майнової шкоди.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в умисному знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

02.09.2024 о 06 год. 15 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

02.09.2024 слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітаном поліції ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним прокурором вручене обґрунтоване письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 02.09.2024, яким зафіксовано факт пожежі в господарстві ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 02.09.2024 яким зафіксовано місце знаходження автомобіля марки Опель Вектра, д.н.з. НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , в ході якого остання підтвердила неприязні відносини з ОСОБА_6 та погроз знищити належне їй майно даним громадянином; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка була свідком вчинення підпалу будівель громадянином ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка намагалася поговорити з ОСОБА_6 з метою запобігти здійснення підпалу будівель громадянином ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка бачила, що на місці пожежі був присутній ОСОБА_6 ; речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.09.2024 в ході якого було вилучено одяг та мобільний телефон ОСОБА_6 , а також іншими доказами в їх сукупності.

Тобто сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст.194 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 згідно ст.177 ч.1 п.1, 3, 5 КПК України, є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Існування вказаних ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, що свідчить про необхідність обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що буде забезпечувати виконання належним чином процесуальних рішень, а інші більш м`які запобіжні заходи, що не пов`язані з обмеженням особистої свободи, не зможуть перешкодити вчиненню інших злочинів.

Підозрюваний не навчається, є військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ, має на утриманні малолітнього сина, уродженець м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому є підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому є обґрунтований ризик вважати, що перебуваючи на волі, останній продовжить свою злочинну діяльність.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ч.2 ст.194 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким і за нього передбачено покарання від 3 до 10 років позбавлення волі, Також, ОСОБА_6 являється військовозобов`язаним, тому під загрозою покарання може покинути місце проживання та ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні, слідчий слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітан поліції ОСОБА_5 клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав та просив його задовольнити, прокурор підтримав клопотання слідчого. Підозрюваний ОСОБА_6 разом зі своїм захисником адвокатом ОСОБА_4 просили змінити запобіжний захід на більш м`який. Крім цього, під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_6 вів себе емоційно та не зміг пояснити свої дії спрямовані на умисне знищення майна, шляхом підпалу та зазначив про те, що власницю майна ,яка є його рідною сестрою ОСОБА_8 він раніше попереджував про те, що у разі проживання у зазначеному будинку сторонніх осіб, а саме, внутрішньо переміщених осіб, в нього є намір здійснити підпал будинку, оскільки він власного житла не має, а даний будинок є спадщиною батьків і він має право на його частку,а ле за домовленістю право власності оформлено на його сестру, що узгоджується з висновком про причини винекнення пожежі (а.с.36-37).

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання та додатки до нього приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

01.09.2024 року до ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла письмова заява від ОСОБА_8 про те, що її брат гр. ОСОБА_6 здійснив підпал господарських будівель на території господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , які належать заявниці, чим спричинив останній майнової шкоди.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в умисному знищені чужого майна, шляхом підпалу, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

02.09.2024 о 06 год. 15 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

02.09.2024 слідчим слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітаном поліції ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним прокурором вручене обґрунтоване письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

В підтвердження висновку про можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду необхідно вказати на наступні факти. Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, умисного знищення або пошкодження майна вчинене шляхом підпалу, може безперешкодно покинути територію с.Кирило-Ганнівка, Полтавського району, Полтавської області, та взагалі Полтавської області, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією слідчого відділення відділення поліції № 4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, зокрема на не підконтрольну територію, так як на даний час в Україні введений військовий стан в зв`язку з тим, що проводяться бойові дії з агресором-військовими російської федерації, являється військовозобов`язаним, а тому з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, так як він на даний час проходить військову службу в Збройних Силах України та безпосередньо приймає участь в обороні України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, а отже, мається підстави, які можуть свідчити про спроби переховування підозрюваного, якому інкриміновано вчинення тяжкого злочину, по факту умисного знищення або пошкодження майна вчинене шляхом підпалу, відповідальність за який передбачена Кримінальним кодексом України у виді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років. Таким чином, ОСОБА_6 , знаходячись на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити місце проживання, залишити територію с. Кирило-Ганнівка, Полтавського району, Полтавської області, не повідомивши про це слідчого, прокурора та/або суд, що унеможливить своєчасне проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

На підтвердження висновку про можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слід вказати на наступні факти. Так, з огляду на те, що місце вчинення кримінального правопорушення знаходиться за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , тому знаходячись на волі він матиме можливість безперешкодно знищити, сховати або спотворити речі та документи, які на даний час не відшукані та не виявлені органом досудового розслідування, а також які матимуть істотне значення для встановлення обставин вчинення злочину.

У підтвердження висновку про можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні необхідно вказати на наступні факти. Так, знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_6 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання потерпілої, свідків, які на даний час встановлені органами досудового розслідування та з якими останній знайомий, та які являються його родичами. Адже, таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що через показання потерпілого, свідків може бути доведена його вина у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, може всіляко намагатися впливати на них, з метою уникнення відповідальності. Це може призвести до подальшої зміни показань останніми або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш відповідним у даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 із наступних причин:

особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, а саме здійснив умисне знищення або пошкодження майна вчинене шляхом підпалу, та таким чином, усвідомлюючи, що він може бути засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків з метою уникнення покарання, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного та всебічного проведення досудового розслідування та судового розгляду;

особиста порука на адресу слідчого відділення ВП № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області та Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ;

застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_6 , близьких родичів або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають свідки злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_6 .. З огляду на те, що останній може незаконно впливати на їх покази під час досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_6 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Статтею 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність навчання; репутацію; майновий стан.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує також загальні положення ч.3 ст.176 КПК України, виходячи з встановленого КПК України принципу змагальності сторін, про те, що слідчий, прокурор, якщо не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, то слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»), а оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає, а тому обрання підозрюваному більш м"якого запобіжного заходу може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

При цьому, суд керується висновками рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_6 не є співрозмірним терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Разом з тим, суд враховує, що ні тяжкість обвинувачення, ні серйозність покарання не є доказом наявності цих ризиків, на що неодноразово вказує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїді проти Німеччини» тощо).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у п. 60 рішення від 6.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, однак застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, з огляду на його матеріальні можливості та існуючу ситуацію в Україні, оскільки на даний час 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який діє по даний час та наявності непідконтрольних Україні територій, обвинувачений може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Відповідно до ст.194 ч.2 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Згідно ст. 12 КК України, злочин за ч.2 ст.194 КК України віднесено до тяжких злочинів, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, проживає в невеликому населеному пункті, має родичів на території України є уродженцем Львівської області.

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд оцінює в сукупності та врахувати наступні факти: наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання копіями документів; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік підозрюваного, який є молодою особою, стан здоров`я ОСОБА_6 , який є працездатною, здоровою особою, військовослужбовець, проходить службу в ЗСУ; соціальні зв`язки підозрюваного в місці його постійного проживання, який характеризується посередньо, майновий стан підозрюваного.

З урахуванням викладеного вважаю, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню вищевказаних ризиків.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, крім цього суд бере до уваги емоціональний стан ОСОБА_6 під час проведення судового засідання, наслідки його дій, а саме : знищення покрівлі пожежою згідно акта про пожежу від 02.09.2024 року на площі 40 кв.м. та господарчої споруди на площі 50 кв.м., небезпечність його дій для всіх внутрішньо переміщених осіб, які перебували у даному господарстві та яких він під час проходження військової служби захищав від дій агресора, а тому вважаю за необхідне задовільнити клопотання і обрати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як викладені обставини свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених п. 1-4 ч.1 ст.176 КПК України.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати або визначити розмір застави у кримінальному провадженню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись п.2 ч.5 ст.182 КПК України, визначаю розмір застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при внесенні якої підозрюваномуОСОБА_6 буде змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, під умовою звернення внесених заставних коштів в дохід держави, в разі невиконання ним обов`язків передбачених п.п. 2,3,5,6 ч.5 ст.194 КПК України.

Виходячи з вимог ч. 2ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Відповідно до ч. 3 ст. ст. 278 КПК України у разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, обвинувачений (підозрюваний) або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та до суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений (підозрюваний) звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений (підозрюваний), відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 183, 193, 196 197, 199, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою задоволити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, українцю, громадянину України, маючому професійно-технічну освіту, водію телефоністу військової частини НОМЕР_1 , учаснику бойових дій, розлученому, маючому малолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому в силу ст.89 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 06 год 15 хв.02.09.2024 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 06 год. 15 хвилин 31 жовтня 2024 року.

Розмір застави визначити підозрюваному ОСОБА_6 , в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як підозрюваним (обвинуваченим), так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» у разі внесення застави при звільненні підозрюваного ОСОБА_6 , зобов`язана роз`ясняти йому, або заставодавцю обов`язки, покладенні на обвинуваченого та наслідки їх невиконання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою по першому виклику на визначений час до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатись з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, при цьому визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавської області капітана поліції ОСОБА_5

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити слідчому , прокурору, підозрюваному, захиснику.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1