Справа № 347/1617/24
Провадження № 1-кп/347/266/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2024 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів Івано-Франківської області кримінальне провадження №0000203 від 25.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, на утриманні маючого дружинуз інвалідністю ІІ групи та двох дітей, не судимого, не депутата, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та розуміючи, що під час виконання бойових завдань знайдені ним предмети є бойовими припасами та вибуховими речовинами, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, незаконно зберігав з метою використання бойових припасів в особистих цілях.

Так, у період часу з 13.03.2022 року по 27.05.2024 року ОСОБА_4 проходив службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії - навідника групи станкових протитанкових гранатометів другого протитанкового відділення прикордонної протитанкової застави третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні старший солдат. За період проходження військової служби брав участь щодо забезпечення недоторканності Державного кордону України, а також інші повноваження, передбачені законодавством України в межах Луганської області.

10.05.2024 року під час виконання бойових завдань, в тому числі за умовною лінією розмежування тимчасово окупованих територій та контрольованих територій України, ОСОБА_4 знайшов бойові припаси та вибухові речовини, і в порушення ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗС України та Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою № 576 КМ України від 12.10,1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом № 622 МВС України від 21.08.1998, з метою використання бойових припасів в особистих цілях, залишав їх собі, тим самим придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, після чого, перевіз їх до АДРЕСА_2 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

25.06.2024 року на підставі ухвали Косівського районного суду Івано- Франківської області, в господарстві що за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу із 17:40 по 20:36 годин, працівниками Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було проведено санкціонований обшук, за результатами якого було виявлено та вилучено 2 предмети, зовні схожі на промислово виготовлені корпуси ручних оборонних гранат Ф-1, та 2 предмети, зовні схожі на уніфіковані запали ручних гранати типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), один з яких добровільно видав ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта від 28.06.2024 року надані на дослідження чотири предмети є складовими частинами бойового припасу, а саме:

- об`єкти 1 та 2 - є корпусами ручної осколкової гранати типу Ф-1, яка відноситься до конструктивно-оформленого заряду вибухової речовини;

- об`єкти 3 та 4 - є уніфікованими запалами ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2), що відносяться до вибухових пристроїв; Надані на дослідження два корпуси ручної осколкової гранати типу Ф-Іта два уніфіковані запали ручних гранат УЗРГМ (УЗРГМ-2) виготовлені промисловим способом. Надані на дослідження дві ручні осколкові гранати Ф-1 були придатними для здійснення вибуху. При поєднанні наданих на дослідження об`єктів в єдину конструкцію, що передбачено їх будовою, вони будуть становити дві оборонні осколкові ручні гранати Ф-1, що споряджені уніфікованими запалами тишу УЗРГМ, що відноситься до категорії бойових припасів.

Тим самим, встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_4 у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, підтвердив факти і обставини вчинення кримінального правопорушення, вказаного у обвинувальному акті, пояснив, що з 13.03.2022 року по 27.05.2024 року проходив військову службу на посаді інспектора прикордонної служби, 27.05.2024 року звільнився із військової служби по сімейним обставинам, їхав зі сходу України із ручною поклажею, а свої рюкзаки із речами попросив побратима йому відправити «Новою поштою». Забрав рюкзаки додому, а розпакував їх за кілька днів, де знайшов бойову гранату, у якій розкрутив запал і поклав у себе вдома з метою у подальшому закопати, аби ніхто більше ніколи її не знайшов. Другу гранату працівники поліції знайшли у колодязі, але він не знає як вона там опинилась. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього, адже у подальшому подібних правопорушень не вчинятиме, йому зброя ані вдома, ані на подвір`ї не потрібна.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими здобутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показання обвинуваченого ОСОБА_4 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України за незаконне поводження з бойовими припасами, тобто - придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Судом також досліджені характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 наступні письмові докази:

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_2 , є громадянином України;

-витяг з реєстру територіальної громади, згідно якого ОСОБА_4 зареєстрований в АДРЕСА_2 ;

-довідку про судимість №36-26062024/26012, згідно якої ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності;

-довідку Кутської селищної ради №29/14-15/4 від 26.06.2024;

-акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №65/14-16/4 від 26.06.2024, згідно якого ОСОБА_4 одружений, проходив службу у ЗСУ;

-характеристику на ОСОБА_4 №135 від 28.06.2024, згідно якої ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_3 ;

-акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №158/14-16 від 28.06.2024, згідно якого ОСОБА_6 фактично проживає у будинку своєї дружини-інваліда ІІ групи по АДРЕСА_3 ;

-довідки Косівської райполіклініки №253 та № 281 від 27.06.2024 року, відповідно до яких ОСОБА_4 на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах даного медичного закладу не перебуває ;

-лист Косівського РТЦКСП Івано-Франківської області №4678 від 28.06.2024 року, за змістом якого ОСОБА_4 13.03.2022 року був призваний на військову службу по мобілізації та був звільнений за наказом №443-ос від 25.05.2024 в запас по сімейним обставинам;

-копію витягу з наказу №443-ос від 25.05.2024 року відносно ОСОБА_4 ;

-копію військового квитка ОСОБА_4 ;

-копію посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_4 № НОМЕР_1 від 19.096.2023 року;

-копії виписок з медичної карти №6647, №1294, первинної медичної картки невідкладної допомоги відносно ОСОБА_4 ;

-копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 №287690 від 29.03.2024 року.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні дружинуз інвалідністю ІІ групи та двох дітей, понад два роки захищав територіальну цілісність та незалежність України у лавах Збройних Сил України, мав поранення, є учасником бойових дій, звільнився зі служби по сімейним обставинам.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро покаявся, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.75 та ст.76 КК України. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. За цих же обставин суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/109-24/9255-ВТХ від 28.06.2024 року становлять 5679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок, підлягають стягненнюв порядку ст.124 КПК із обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Речовими доказами у кримінальному провадженні є металеві частини та фрагменти двох ручних гранат Ф-1, які передано на відповідальне зберігання до камери речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

За змістом п.3, п.4 ч.9 ст.100 КПК України: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу; майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, передається відповідним установам або знищується.

Отже, вказані речові докази підлягають знищенню.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, за умови, що протягом одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В силу ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26.06.2024 року - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні: металеві частини та фрагменти двох ручних гранат Ф-1 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення вибухотехнічної експертизи №СЕ-19/109-24/9255-ВТХ від 28.06.2024 року у сумі 5679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1