Справа № 592/992/18
Провадження № 1-кп/592/25/24
УХВАЛА

28 листопада 2024 року м. Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в особі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми у режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

установив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що стосовно останнього 28.02.2024 судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а в подальшому, строк тримання під вартою неодноразово продовжувався та останній раз, 09.08.2024, було продовжено строк по 07.10.2024 включно. Розгляд даного кримінального провадження по суті ще не розпочався, докази сторонами кримінального провадження ще не надавались та не досліджувалися. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадського порядку, за який санкція ч. 4 ст. 296 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та, враховуючи суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, є підстави вважати, що обвинувачений може вдатись до переховування від суду з метою уникнення покарання. Зазначений ризик також підтверджується тим, що у ході судового розгляду ОСОБА_4 вже оголошувався в розшук та до нього застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема і після його звільнення повторно. Указані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам обвинувачений ОСОБА_4 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому, перебуваючи на волі, останній може залишити місце проживання, переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Прокурор вважає за доцільне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тоді як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду, оскільки ОСОБА_4 ніде не працює, неповнолітніх дітей не має, суспільно-корисною працею не займається, тобто ті фактори, які дають змогу продовжити ОСОБА_4 . Прокурор просить продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стоком на 60 діб без визначення розміру застави.

Захисник та обвинувачений ОСОБА_4 вважають, що немає підстав для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник дане клопотання підтримав.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

При цьому, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, той факт, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до семи років; його вік і те, що він неодружений та не працює; ОСОБА_4 має судимості за ч. 1 та ч. 2 ст. 121 КК України.

З серпня 2022 року обвинувачений ОСОБА_4 перестав з`являтися на судові виклики. У зв`язку з цим, 29.08.2022, 30.09.2022, 24.10.2022, 07.03.2023, 17.10.2023, 07.11.2023, 13.12.2023 та 25.12.2023 ухвалами Ковпаківського районного суду м. Суми стосовно нього застосовані приводи для доставки у судові засідання, які залишилися невиконаними.

16.02.2024 суд оголосив розшук обвинуваченого ОСОБА_4 та надав дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.02.2024 ОСОБА_4 був затриманий та в той же день суд обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 без внесення застави на строк по 27.04.2024 включно.

В подальшому, строк тримання ОСОБА_4 під вартою неодноразово продовжувався та останній раз, 01.10.2024, було продовжено строк по 29.11.2024 включно.

Вказані факти дають достатні підстави вважати, що його дії, як і сам ОСОБА_4 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може залишити місце проживання, переховуватися від суду з метою уникнути взагалі відповідальності за скоєне; вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, здобувати собі, як ніде не працююча особа, матеріальні засоби для існування; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Обставина зазначена стороною захисту стосовно захворювань обвинуваченого не є підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, оскільки чинним законодавством передбачений порядок надання медичної допомоги ув`язненим особам й у випадку не надання такої допомоги співробітниками слідчого ізолятору, обвинувачений має право оскаржити їхні дії до суду.

Крім того, розгляд даного кримінального провадження по суті ще не розпочався, докази сторонами кримінального провадження ще не надавалися та не досліджувалися.

З огляду на викладене, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, з урахуванням відомостей про особу ОСОБА_4 , не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не буде запобігати ризикам, визначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначеним в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу від 28.02.2024, а тому необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого на строк по 26.01.2025 включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 350 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, на строк два місяці до 24 год 26 січня 2025 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії судового рішення, через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1