У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 16.04.2021, про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків, що наразі діють щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також продовження строку утримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 . Обґрунтовуючи клопотання прокурора посилається на продовження існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобіганню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

31.10.2024 адвокатом ОСОБА_11 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , в якому він просить змінити обраний у кримінальній справі №308/11243/23 відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 242 240,00 грн., замінивши його на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з внесенням застави у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що становить суму 90 840,00 грн.

В обґрунтування заявленого посилається на незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що застава у визначеному судом розмірі є непомірно великою для обвинуваченого.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти клопотання про зміну запобіжного заходу, наголосивши, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання захисника та продовжити строк дії запобіжного заходу, що наразі застосований до обвинуваченого.

Розглянувши клопотання та заслухавши пояснення прокурора, позицію обвинувачених та їх захисників щодо заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 16.07.2024 продовжено щодо ОСОБА_7 строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою суду від 04.08.2023, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків становить два місяці й визначено до 14.09.2024 включно. Продовжено щодо ОСОБА_6 строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою суду від 04.08.2023, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків становить два місяці й визначено до 14.09.2024 включно. Продовжено щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 14.09.2024 включно. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 242240 грн. У разі внесення застави на ОСОБА_8 покладено відповідні обов`язки, строк яких становить два місяці й визначено до 14.09.2024 включно.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

При обранні запобіжного заходу обвинуваченим судом враховано:

наявність «обґрунтованої підозри», оскільки зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованих таким діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення й скерування обвинувального акту щодо обвинувачених до суду;

наявність ризиків того, що перебуваючи на волі, обвинувачені зможуть незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вступаючи у поза процесуальні контакти з іншим обвинуваченим, продовжувати злочинну діяльність, а також переховуватися від суду.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки обрання запобіжного заходу не пов`язаного з утриманням ОСОБА_8 під вартою не упередить вищевказані ризики. На думку суду, належна процесуальна поведінка обвинуваченого, як то відсутність спроб переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне провадження, впливати на учасників кримінального провадження, зумовлена особливостями перебуванням останнього в умовах ізоляції від суспільства.

При розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, що наразі діють щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом перевірено доводи розглядуваного клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України й встановлено, що такі є обґрунтованими і не зменшилися та продовжують існувати.

Так, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню триває, наразі ні обвинувачений, ні свідки судом не допитані, а відтак ризик незаконного впливу обвинуваченого на учасників кримінального провадження є явно переконливим, що призведе до надання ними суду неправдивих показів у зв`язку з побоюванням психологічного та фізичного насильства, а відтак утруднить встановлення судом дійсних обставин справи.

Окрім цього задля уникнення кримінальної відповідальності обвинувачені можуть вступати у позапроцесуальні контакти з один одним для формування у суду викривленої позиції щодо дійсних обставин інкримінованих їм діянь.

Також суд вважає наявним ризик продовження злочинної діяльності обвинуваченим, так як такий офіційних джерел для існування не має, діяльність зі здійснення збуту наркотиків та психотропів приносила останньому прибуток, а відтак задля забезпечення своїх потреб та потреб своїх родин, обвинувачений зможе продовжити вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Більш того, з огляду на тяжкість злочину, в якому такий обвинувачується, суд вважає ризик можливого переховування обвинуваченого від суду наявний й наразі.

При обранні запобіжного заходу обвинуваченому, суд на виконання вимог ст. 178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, міцність соціальних зв`язків останнього, стан здоров`я обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього роботи, судимостей тощо.

З клопотання прокурора видно, що за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 внесено заставу у розмірі, визначеному судом. Відтак, у зв`язку з внесенням застави на таких поширюються обов`язки, визначені судом в ухвалі від 04.08.2023.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, КПК України визначено, що розгляд питання про продовження дії обов`язків здійснюється в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України, для продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК в контексті продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження такого до закінчення строку дії попередньої ухвали.

Враховуючи те, що строк дії обов`язків, що покладаються на обвинувачених у разі внесення застави завершується, приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані судом при постановленні попередньої ухвали на даний час не зникли та продовжують існувати, з огляду на першочергову стадії судового процесу, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинувачених, строком на два місяці.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченому діючого щодо нього запобіжного заходу, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання вищеописаним ризикам, задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинувачених, суд вважає за необхідне продовжити на два місяці строк дії обов`язків щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , покладених на них у зв`язку з внесенням застави, а щодо обвинуваченого ОСОБА_8 суд вважає за необхідне продовжити строк застосування до такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та існування у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення) були встановлені судом при застосуванні та продовженні запобіжного заходу, даних про їх істотне зменшення не встановлено, стороною захисту не спростовано висновки суду та не надано доказів, які б свідчили про відсутність чи істотну зміну у цьому кримінальному провадженні зазначених ризиків, які можна попередити, зокрема зменшивши розмір застави, як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід, що наразі діє щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання підозрюваним обов`язків, покладених на підозрюваного як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених слідчим суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

30.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою зменшено обвинуваченому ОСОБА_8 розмір застави. Судом, при розгляді клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про зменшення розміру застави, було прийнято до уваги, що застава у 186 розмірів прожиткового мінімумів є непомірно великою для нього чи членів його родини, а саме матері пенсійного віку, цивільної дружини, на утриманні якої перебуває однорічна дитина, тому враховуючи міцність соціальних зв`язків останнього, а відтак суд зменшив заставу, визначивши таку в межах, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у до 80 розмірів прожиткового мінімумів.

Наразі, розглядаючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави, суд враховує, що адвокатом зазначено аналогічні підстави для зменшення такої, однак суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинення особливо тяжкого злочину, така наразі визначено в мінімально можливих межах, встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у до 80 розмірів прожиткового мінімумів,і на думку суду тільки в означеному розмірі зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, що забезпечить дієвість кримінального провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно зі ст. 11 цього Закону медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом вимог ст. 21 вказаного Закону адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту; створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Таким чином, необхідність надання обвинуваченому необхідної спеціалізованої медичної допомоги, не унеможливлює утримання останнього під вартою, натомість зобов`язує адміністрацію місця попереднього ув`язнення забезпечити належне медичне обслуговування та надання медичної допомоги у обсязі, необхідному для дотримання прав останнього, гарантованих ст. 49 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, на час розгляду даного клопотання підстав для зміни запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави не встановлено, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 181, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходув частині розміру застави.

Продовжити щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 30 грудня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що ОСОБА_8 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_8 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків становить два місяці й визначено до 30 грудня 2024 року включно.

Продовжити щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою суду від 04.08.2023, а саме:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків становить два місяці й визначено до 30 грудня 2024 року включно.

Продовжити щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою суду від 04.08.2023, а саме:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків становить два місяці й визначено до 30 грудня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000119.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3