УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вараш, Рівненської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України з урахуванням невідбутої частини вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 року, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його, -

В С Т А Н О В И В:

07.10.2024 року т.в.о. начальника Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор» направив до Рівненського міського суду Рівненської області закритий лист засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому містилося клопотання засудженого про звільнення його від кримінальної відповідальності, посилаючись на норми Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.04.2023 року за ч. 4 ст. 185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно даного вироку ним вчинено крадіжку на суму 554 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), який поліпшує становище засудженого скасовуючи кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 в режимі відеоконференцзв`язку просив клопотання задовольнити і звільнити від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив подання задовольнити частково та звільнити засудженого від покарання за епізодом дрібної крадіжки згідно вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.04.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння, без застосування ст. 71 КК України, а вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 року, з урахуванням ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 11.02.2022 року, допустити до самостійного виконання.

Заслухавши учасників судового процесу, розглянувши подання, судом встановлено наступне.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.

З даного вироку вбачається, що ОСОБА_4 було вчинено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: у січні 2019 року на суми 4440,00 грн., 2785,14 грн., 3798,90 грн., 2666,67 грн., у березні 2019 року на суми 360,2 грн., 22916 грн., у квітні 2019 року на суми 570,67 грн., 1473,05 грн., 3596,46 грн., 1552,36 грн., у листопаді 2018 року (точної дати і часу не встановлено) на суму 626,74 грн.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 11.02.2022 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від невідбутої частини покарання у видіпозбавлення волі, яка складає 10 місяців.

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.04.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Цим же вироком, на підставі ст. 71 КК, з урахуванням невідбутої частини вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 року за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`ять) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

З даного вироку вбачається, що ОСОБА_4 було вчинено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, а саме: 16 серпня 2022 року на суму 554 грн.

Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.

Відповідно до з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений

ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57, ч.1 ст. 58, ч.1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року становив 1762,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону

№ 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна, за яке настає кримінальна відповідальність у 2018 році за ст. 185 КК України, відтепер становить 1762,00 грн. (881*2=1762).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року було встановлено в розмірі 1921,00 грн.

Розмір вартості майна, за яке настає кримінальна відповідальність у 2019 році за ст. 185 КК України, становив 1921,00 грн. (960,5*2=1921).

З вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 було вчинено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: у січні 2019 року на суми 4440,00 грн., 2785,14 грн., 3798,90 грн., 2666,67 грн., у березні 2019 року на суми 360,2 грн., 22916 грн., у квітні 2019 року на суми 570,67 грн., 1473,05 грн., 3596,46 грн., 1552,36 грн., у листопаді 2018 року (точної дати і часу не встановлено) на суму 626,74 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого в 2018 році та 2019 році засудженим майна (4440 грн., 2785,14 грн., 3798,90 грн., 2666,67 грн., 22916 грн., 3596,46 грн.) суд приходить до висновку, що усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_4 наведеного вище діяння усунене законом № 3886-IX не відбулося.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2022 року становив 2481,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна, за яке настає кримінальна відповідальність у 2022 році за ст. 185 КК України, відтепер становить 2481,00 грн. (1240,5*2=2481).

З вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.04.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 було вчинено таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, а саме: 16.08.2022 року на суму 554,00 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого засудженим майна, суд приходить до висновку щодо усунення кримінальної караності вчинених ОСОБА_4 наведених вище діянь на підставі Закону № 3886-IX.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 були вчинені діяння, кримінальна караність яких частково усунена законом, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про приведення вироку у відповідність до нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.04.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, згідно із ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити із резолютивної частини вироку Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.04.2023 року стосовно ОСОБА_4 посилання на призначення покарання на підставі ст.71 КК України.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2020 року щодо ОСОБА_4 за ч. 2, 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 11.02.2022 року, виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Рівненський міський суд Рівненської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 03.12.2024 року.

Суддя ОСОБА_1