Справа № 461/2741/24
Провадження № 1-кп/461/422/24
УХВАЛА

12.09.2024 м. Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває зазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 із залученням травматолога, проведення якої просив доручити Львівському обласному бюро судових експертиз. На вирішення експертизи просив поставити питання: Яка травма була у ОСОБА_6 та чи викликала вона тривалий розлад функцій ноги, тобто більше 21 дня і чи підтверджено це медичними документами ? Чи було враховано тривалість подальшого лікування ОСОБА_6 при визначенні ступеня важкості тілесних ушкоджень ? Чи правильно встановлений ступінь важкості тілесних ушкоджень у висновку експерта №89/24?

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 29.01.2024 близько 16:30 год, керуючи автомобілем марки «KIA SPORTAGE», р.н. НОМЕР_1 , на вул. Митрополита Андрея, 13 у м.Львові здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лобній ділянці праворуч, струсу головного мозку, гемартрозу лівого колінного суглобу, внутрішньосуглобового перелому проксимальної фаланги 1-го пальця лівої стопи. Згідно висновку експерта №89/24 заподіяні ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я. Проте, при поступленні після ДТП у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» потерпілий скаржився лише на болі голови, просив обстежити органи грудної клітки і не висловлював медпрацівникам скарг на біль у великому пальці лівої стопи. У період стаціонарного лікування у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» протягом трьох діб ОСОБА_6 також не висловлював скарг стосовно пошкодження великого пальця лівої стопи. У зв`язку з цим 01.02.2024, при скеруванні пацієнта ОСОБА_6 з нейрохірургічного відділення на рентгенографію, було зазначено область обстеження коліно, таз. Рентгенологічним обстеженням від 01.02.2024 ОСОБА_6 встановлено діагноз: гемартроз лівого колінного суглобу, перелом ближньої фаланги 1 пальця лівої стопи. Рекомендовано обмежений руховий режим, лейкопластирна фіксація 1-2 пальців лівої стопи. Як вбачається з виписки від 02.02.2024 із медичної картки №9214 хворого ОСОБА_6 , у нього виявлений внутрішньо суглобовий злам проксимальної фаланги 1 пальця; консультований травматологом; виписується на амбулаторне лікування; стан із покращенням на фоні медикаментозного лікування; свідомість ясна; риси обличчя симетричні; очні щілини, зіниці, фотореакції жваві; мова не порушена; рухи в кінцівках збережені з обох сторін; сухожильні та періоетальні рефлекси жваві; тоніс м`язів задовільний; сила м`язів задовільна; чутливість збережена; патологічний рефлекс Бабінського негативний з обох сторін; менінгіальні симптоми на час огляду від`ємні; в позі Ромберга стійкий; пальце-носова проба без промахування; порушення функцій тазових органів не має. Згідно із показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні, після проведення рентгенологічного обстеження у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» йому фіксуюча лангета або лейкопластирна фіксація фаланги 1 пальця лівої стопи не здійснювалася і він з медичного закладу вибув до місця свого проживання, де лікувався амбулаторно. Також звертався у поліклінічне відділення, де йому також не робили лейкопластирної фіксації фаланги 1 пальця лівої стопи та не накладали фіксуючу лангету на місце перелому. Таким чином, на стаціонарному лікуванні після отриманих при ДТП ушкоджень, ОСОБА_6 перебував з 29.01.2024 по 02.02.2024, тобто п`ять днів. Як пояснив у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_7 проводити експертизу він розпочав ще до надходження у його розпорядження медичних документів хворого ОСОБА_6 , а використовував для свого висновку інформацію, надану у телефонному режимі медиками Лікарні Святого Пантелеймона. Медична карта стаціонарного хворого ОСОБА_6 №9214 та копія протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 , про що експерт зазначає у своєму висновку, надійшли у його розпорядження пізніше, а саме 11.03.2024. Як вбачається з висновку №89/24 експерт прийшов до переконання, що заподіяні ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я. Разом з тим, згідно Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України №6 від 17.01.1995, ознаками ушкодження середньої тяжкості є тривалий розлад здоров`я. Пунктом 2.2.2. Правил тривалим належить вважати розлад здоров`я строком понад три тижні (більш як 21 день). Під стійкою втратою працездатності слід розуміти втрату загальної працездатності від 10 до 33 відсотків, тобто втрату менш як на одну третину. У судовому засіданні встановлено, що під час проведення експертизи експерт не мав у розпорядженні будь-яких об`єктивних медичних даних стосовно ушкоджень та перебігу лікування, які б торкалися періоду після виписки ОСОБА_6 з ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» 02.02.2024. За таких обставин на переконання сторони захисту, встановлення у висновку експерта №89/24 ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_6 викликає обґрунтований сумнів у його правильності, оскільки висновок судового експерта не містить обґрунтування стосовно того, чи такий перелом ближньої фаланги 1 пальця лівої стопи (внутрішньо суглобовий злам проксимальної фаланги 1 пальця, як вказано у виписці) та гемартроз лівого колінного суглобу викликав тривалий розлад функцій ноги та чи було враховано тривалість подальшого лікування ОСОБА_6 при визначенні ступеню важкості наявних ушкоджень. Крім цього, експерт не вказав на скільки відсотків була втрачена загальна працездатність ОСОБА_6 та у чому полягав тривалий розлад функцій ноги. Окрім цього, зазначає, що висновок експерта містить суперечність, котра ставить під сумнів допустимість як доказу вказаного висновку експерта. Так, згаданий висновок експерта датований 05.03.2024, тоді, коли у цьому ж висновку сам експерт зазначає, що ним експертиза розпочата 12.03.2024, а закінчена 18.03.2024. Звертає увагу суду, що дана експертиза проводилась через сорок три дні після ДТП (29.01.2024 - 12.03.2024), відтак, виглядають сумнівними результати огляду ОСОБА_6 , описані у цьому висновку, при умові, що він дійсно оглядався експертом, адже графа висновку «при проведені експертизи були присутні:» не заповнена.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 підтримали клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, просили таке задоволити з підстав, що наведені в такому.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи. Вказав, що відсутні підстави для призначення такої експертизи, оскільки немає сумнівів щодо повноти та об`єктивності висновку експерта. Більше того, в судовому засіданні експерт надав роз`яснення по своєму висновку №89/24, зокрема і надав відповіді на питання, які поставлені захисником обвинуваченого на вирішення повторної судово-медичної експертизи.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечив щодо призначення у даному кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи.

Заслухавши думку сторін судового провадження в межах заявленого клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Статтею першою Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо, об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Частиною 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Як убачається з п.1.2.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08 жовтня 1998 року, передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються, зокрема, повторні експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). Повторна експертиза проводиться у випадку, якщо висновок первинної експертизи визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або інакше викликає сумніви в його правильності.

Відповідно до ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

З 12.03.2024 по 18.03.2024, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, судово-медичним експертом КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_8 на підставі постанови слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 була проведена судово - медична експертиза за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , за результатами якої був складений відповідний висновок №89/24.

Зазначений висновок експерта ОСОБА_10 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, №89/24, за фактом завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , містить відповіді на поставлені питання щодо того, які тілесні ушкодження були виявлені на тілі ОСОБА_6 , їх характер, механізм утворення та локалізація, чи могли вони утворитись в час, вказаний у постанові слідчого, чи характерні такі ушкодження для заподіяння їх в ДТП та до якого ступеня тяжкості вони відносяться.

Відповідно до підсумків судово-медичної експертизи: згідно представленої медичної карти стаціонарного хворого №9214 та при огляді потерпілого ОСОБА_6 , були виявлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана в лобній ділянці праворуч, струс головного мозку, внутрішньосуглобовий перелом проксимальної фаланги 1-го пальця лівої стопи, гемартроз лівого колінного суглобу. Вказані ушкодження могли утворитись 29 січня 2024 року від контакту в виступаючими частинами транспортного засобу пересування, при наїзді автомобіля на пішохода, з послідуючим падінням потерпілого на тверду поверхню, тобто в час та за обставин, вказаних в постанові, і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Окрім цього, експерт ОСОБА_7 був допитаний у судовому засіданні та надав пояснення на підставі яких обставин та на якій правовій підставі він зробив відповідний висновок щодо ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 . Зокрема, і надав роз`яснення щодо питань, які захисник просить поставити на вирішення повторної судово-медичної експертизи, а саме чи перелом ближньої фаланги 1 пальця лівої стопи викликав тривалий розлад функцій ноги потерпілого та чи було враховано тривалість подальшого лікування ОСОБА_6 при визначенні ступеню важкості наявних ушкоджень.

Щодо поставленого захисником обвинуваченого питання «Чи правильно встановлений ступінь важкості тілесних ушкоджень у висновку експерта №89/24?», то таке питання не потребує спеціальних знань в галузі медицини, а експерт лише, проводячи експертизу, може визначити чи достатньо йому медичних даних для встановлення саме такого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень і за достатності таких надає висновок за наслідками проведення експертизи, а за відсутності таких заявляє клопотання про надання йому додаткових матеріалів для експертизи, або повідомляє про неможливість надання висновку з приводу поставленого питання. Суд не ставить компетенцію експерта ОСОБА_7 під сумнів, так як і не ставлять під сумнів таку сторони судового провадження.

Доводи сторони захисту в обґрунтування клопотання щодо сумнівів у правильності висновку експерта, із покликанням на показання потерпілого ОСОБА_6 , зокрема щодо тривалості його стаціонарного лікування, та, як наслідок встановлення ймовірно не правильного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень середньої тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я, суд такі відхиляє, беручи до уваги пояснення експерта в судовому засіданні з даного приводу.

Щодо покликань сторони захисту на те, що висновок експерта №89/24 містить суперечність, а саме такий датований 05.03.2024, тоді коли ж коли ж у цьому висновку сам експерт зазначає, що експертиза розпочата 12.03.2024, а закінчена 18.03.2024.

Так, у висновку судово медичної експертизи №89/24, вказано, що така проведена: «На підставі постанови слідчого ВРЗСТ СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , ДР №0000633 від 12.02.2024. Від 05 березня 2024р. Справа №__ В приміщенні відділення №1 Львівського району при КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_11 зав. Відділення №1 Львівського району при КНП « ІНФОРМАЦІЯ_1 », стаж роботи за фахом з 1988 року, вища лікарська категорія, 1 кваліфікаційний клас судового експерта (наказ №193 відповідно до рішення ЕКК КЗ ЛОР «ЛОБСМЕ» пр.№1 від 14.09.2019). Провів судово-медичну експертизу: гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » При цьому, у висновку чітко вказано, що така розпочата 12.03.2024, а закінчена 18.03.2024. А відтак, відсутні підстави вважати, що вказана дата «05 березня 2024 р. Справа №» є датою складення судово-медичного висновку.

Крім того, стороною захисту ставиться питання про проведення повторної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого з інших питань, відмінних від тих, які були поставлені експерту при складенні ним висновку експерта за результатами проведення судово медичної експертизи №89/24, що суперечить вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що заявлене стороною захисту клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи є недостатньо вмотивованим, не ґрунтується на достатніх доказах, які би давали підстави суду для призначення та проведення такої експертизи.

Разом з тим, належність та допустимість висновку експерта №89/24 за результатами проведеної судово-медичної експертизи, як доказу, та його оцінка судом буде здійснюватись у нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного судового рішення.

Окрім цього, при розгляді зазначеного клопотання, суд враховує те, що під час виконання вимог ст.290 КПК України та ознайомлення з всіма матеріалами кримінального провадження (в тому числі і письмовими доказами), стороною захисту клопотання про проведення експертних досліджень, зокрема і повторної судово-медичної експертизи, не заявлялися.

Також суд враховує те, що призначення повторної судово-медичної експертизи у даному кримінальному провадженні, без наявності для цього обґрунтованих підстав, безумовно призведе до безпідставного затягування судового розгляду кримінального провадження, що в свою чергу призведе до порушення прав і законних інтересів учасників судового провадження.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про призначення повторної судово-медичної експертизи у даному кримінальному провадженні, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.242, 332, 350, 369, 371, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про призначення у кримінальному провадженні повторної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 12.09.2024.

Суддя ОСОБА_1