Справа №487/5115/24
Провадження №1-кп/487/662/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, не працюючий, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5

іншого учасника кримінального провадження потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.2 0 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і діє по теперішній час.

Так, 09.05.2024 року приблизно об 14 годині 35 хвилин, більш точний час в ході судового розгляду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що в країні діє воєнний стан, перебував за адресою: АДРЕСА_2 , на території Центрального ринку в приміщенні павільйону, де здійснюють продаж риби, зайшов до підсобного приміщення, та, підійшовши до столу, який розташований навпроти вхідних дверей контейнеру, де працювала ОСОБА_6 , побачив мобільний телефон марки «Redmi 9A» Sky Blue 2GB RAM 32GB ROM imеi НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , належний останній, та сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування, які для потерпілої не мають матеріальної цінності, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення вищезазначеного майна потерпілої.

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу взяв зі столу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi 9A», вартість якого становить 1633,33 гривень, та відразу направився до виходу з приміщення павільйону.

У цей час, потерпіла ОСОБА_6 , виявивши відсутність своїх речей, побачила ОСОБА_3 , який тримав в руках сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та мобільний телефон марки «Redmi 9A», почала його переслідувати та кричати з вимогою зупинитись та повернути викрадене, однак ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його протиправні дії, направлені на крадіжку чужого майна, виявлені потерпілою та стали носити відкритий характер, продовжив свої злочинні дії щодо викрадення вищевказаного майна, кинув на підлогу сумку-пакет чорного кольору з продуктами харчування та, утримуючи в руках мобільний телефон марки «Redmi 9A», покинув приміщення павільйону, незважаючи на вимогу потерпілої зупинитись.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон марки «Redmi 9A», з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1633,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину пред`явлене йому обвинувачення за ч. 4 ст.186 КК України не визнав, оскільки не згоден із кваліфікацією його дій, зазначивши, що у нього був умисел на крадіжку майна потерпілої та він вчинив саме крадіжку, оскільки його дії не були помітні для потерпілої, остання за ним не бігла та не кричала, оскільки криків він не чув. Він під час досудового розслідування визнавав себе винним за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки йому так сказали говорити слідчий та оперуповноважені, хто саме та їхні прізвища не знає.

Детальніше суду показав, що дату та час він не пам`ятає, але не заперечував, що 09.05.2024 приблизно в обіденний час, він був на Центральному ринку м. Миколаєва, шов в рибному павільйоні, де у підсобному приміщенні, куди він зайшов випадково, на столі який є робочим місцем продавця, побачив сумку та мобільний телефон, нікого поряд не було, він взяв сумку та телефон та спокійно вийшов з павільйону, до виходу було приблизно 30 м, зайшов за кут павільйону, сумку викинув, з неї нічого не брав та забрав мобільний телефон. Він не бачив, щоб за ним бігла потерпіла та не чув, щоб вона йому щось кричала. Після чого пішов в ломбард «Скарбниця», розташований в районі вул. Декабристів в м. Миколаєві, де здав мобільний телефон, гроші витратив на власні потреби, йому відомо, що в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, у вчиненому розкаявся.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що ОСОБА_3 їй наглядно знайомий, оскільки він раніше працював на Центральному ринку м. Миколаєва.

Вона працювала на Центральному ринку м. Миколаєва в рибному павільйоні продавцем, 09.05.2024, час не пам`ятає, але приблизно після 14 год., вона закінчила роботу, зібрала свої речі поставила на стіл у підсобному приміщенні, сумку з продуктами харчування, в якій знаходились її всі документи та поруч із сумкою поклала мобільний телефон, стояла розмовляла із працівниками, в цей час в павільйоні покупців взагалі не було. Вона стояла спиною до столика з речами, потім повернулась та побачила, як обвинувачений схопив її сумку та мобільний телефон та одразу побіг та вибіг з павільйону. Вона почала бігти за ним та кричати «стій», але він продовжував бігти, відстань між ними була приблизно 18 м, після чого, не зупиняючись, обвинувачений викинув сумку, оскільки вона була важка, а потім втік з її мобільним телефоном. Одягнутий був обвинувачений у кофту з капюшоном, обличчя вона його не бачила, але люди які працюють на ринку, впізнали обвинуваченого, за зовнішністю, оскільки він раніше працював на ринку та повідомили їй хто це був, прізвище не називали. Вона коли бігла то постійно кричала обвинуваченому «стій», думає, що звісно він її чув, але точно не знає. Мобільний телефон їй не повернули, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого вона не має, просила суворо не карати його.

Такі покази потерпілої ОСОБА_6 , також повністю узгоджуються і з дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

Рапортом старшого інспектора чергової частини Миколаївського РУП на ім`я начальника проте, що 20.05.2024 отримано заяву та зареєстровано ЄО №8066 від 20.05.2024, згідно якої 20.05.2024 о 20:42 надійшло повідомлення зі служби 102 проте, що 20.05.2024 о 20:38 за адресою: АДРЕСА_2 , 15 травня на Центральному ринку у рибному павільйоні невідомий вихватив сумку та телефон, заявниця побігла за ними, після чого він кинув сумку, а телефон забрав з собою, телефон Ремі 9а чорного кольору, у чорному чохлі НОМЕР_3 . Після чого заявниця поновила номер, сьогодні їй телефонував невідомий ( НОМЕР_4 ) та питав чому у заявниці його номер. Заявниця ОСОБА_6 .

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2024, згідно якого ОСОБА_6 просила вжити заходи до невідомого чоловіка, який 11.05.2024 приблизно о 15:15 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 в коридорі рибного павільйону, відкрите шляхом вільного доступу викрав належний їй мобільний телефон Redmi 9 а темно синього кольору, 2 Gb RAM 32 GB Rоm , сім-картка НОМЕР_3 , матеріальний збиток на суму 5000 грн.

Запитом на надання інформації слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 на ім`я генерального директора ТОВ «Ломбард «Є гроші» щодо надання інформації стосовно того чи було закладено у період часу 09.05. по 21.05.2024 до ломбарду мобільний телефон марки Redmi 9 а імеі: НОМЕР_1 та імеі: НОМЕР_2 ;

Відповіддю директора ТОВ «Ломбард «Є гроші», що мобільний телефон Xiaomi Redmi 9 F імеі: НОМЕР_1 та імеі: НОМЕР_2 , був закладений в ломбард 09.05ю.2024 о 15:32 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 ;

Протоколом слідчого експерименту від 22.05.2024 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , який розповів та показав обставини вчинення відкритого викрадення мобільного телефону марки Redmi 9 F 09.05.2024 в денний час в підсобному приміщенні рибного павільйону, розташованого на території Центрального ринку в м. Миколаєві. ОСОБА_3 розповів, що він знаходився 09.05.2024 в обіденний час в підсобному приміщенні рибного павільйону, розташованого на території Центрального ринку в м. Миколаєві. В приміщенні він помітив стіл з якого взяв пакет темного кольору з продуктами та мобільний телефон марки Redmi 9 А та почав рухатися в бік виходу, після чого він почув крик жінки, яка вимагала зупинитися та повернути викрадене майно, яке він взяв зі столу. Після чого він викинув пакет та підлогу та утримуючи при собі телефон в руках прискорив кроки та покинув приміщенні рибного павільйону. В подальшому він заклав мобільний телефон в ломбард «Скарбниця» неподалік від вул. Декабристів в м. Миколаєві.

Також підозрюваний ОСОБА_3 в приміщенні рибного павільйону, розташованого на території Центрального ринку в м. Миколаєві, показав яким чином було вчинення відкрите викрадення мобільного телефону марки Redmi 9 А 09.05.2024.

Протокол підписаний учасниками слідчого експерименту: слідчим ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_3 , понятими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , оперуповноваженим МРУП ОСОБА_11 .

Постановою від 23.05.2024 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото, кінозйомки, відеозапису, здійснених у публічно доступних місцях, у тому числі в автоматичному режимі, що належать ТОВ «Ломбард «Є гроші», розташованого за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 71 а, у період часу з 15:00 год. по 16:00 год. 09.05.2024, з можливістю вилучення їх копії;

Протоколом від 25.05.2024 зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото, кінозйомки, відеозапису, у відділенні ломбарду ТОВ «Ломбард «Є гроші», розташованого за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 71 а, в ході проведення слідчої дії на надані носії інформації CD - R диск здійснено копіювання показань технічних приладів та технічних засобів камер відео спостереження, а саме записів з камер відео спостереження у період часу з 15:00 год. по 16:00 год. 09.05.2024;

Протоколом огляду предмету від 25.05.2024 носія інформації CD - R диск на якому знаходиться відеозапис з камери відео спостереження відділення ломбарду ТОВ «Ломбард «Є гроші», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 15:00 год. по 16:00 год. 09.05.2024;

Постановою від 23.05.2024 про призначення товарознавчої експертизи;

Висновком експерта №СЕ-19/115-24/9561-ТВ від 30.052024, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону (смартфону) торговельної марки Redmi 9 А Sky Blue 2Gb 32 Gb ROM імеі: НОМЕР_1 та імеі: НОМЕР_2 , який був у використанні, станом на 09.05.2024 могла становити 1633,33 грн.;

Наданий стороною обвинувачення доказ: протокол огляду місця події від 21.05.2024 - не встановлює та не підтверджує фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Не визнання ОСОБА_3 своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України, посилаючись на те, що у нього був умисел на крадіжку майна потерпілої та він вчинив саме крадіжку, оскільки його дії не були помітні для потерпілої,остання за ним не бігла та він не чув щоб вона йому щось кричала, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки вказана позиція обвинуваченого була спростована сукупністю досліджених при судовому розгляді, належних та допустимих зазначених вище доказів.

Надаючи оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, котра у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені й оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій.

Слід також наголосити, що в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», за якими крадіжку і грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 335/1893/16-к.

Так, в судовому засіданні потерпіла пояснювала, що коли вона побачила, як обвинувачений схопив її сумку та мобільний телефон та побіг, вона почала бігти за ним та кричати «стій», відстань між ними була приблизно 18 м, але він продовжував бігти, після чого, не зупиняючись, викинув сумку та втік з її мобільним телефоном.

Отже, дії ОСОБА_3 були розпочаті як крадіжка, але були виявлені потерпілою і, незважаючи на це, ОСОБА_3 продовжив свої дії щодо заволодіння майном потерпілої мобільним телефоном марки Redmi 9 А, убігав від потерпілої та в подальшому розпорядившись викраденим майном, заклавши його в ломбард, а отримані гроші витратив на власні потреби, тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Щодо кваліфікуючої ознаки повторність, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, 4 ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Судом встановлено, що дій ОСОБА_3 органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України з кваліфікуючою ознакою «повторність» з огляду на те, що ОСОБА_3 вироком Заводським районним судом м. Миколаєва від 04.10.2023 визнано винним за вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання, за сукупність кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.06.023, яким ОСОБА_12 був визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України.

Проте, ухвалою від 15.11.2024 Миколаївського районного суду Миколаївської області, за поданням Миколаївського районного відділу №1 філії ДЦ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях, ОСОБА_3 було звільнено від покарання призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.10.2023 у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.09.2024, кримінальне провадження №0001022 від 25.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 185 КК України закрите на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.09.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., виконано, штраф сплачено в повному обсязі.

Отже, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для інкримінування ОСОБА_3 кваліфікуючої ознаки «повторність».

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши усі докази, за своїм внутрішнім переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, але неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку лікаря психіатра та нарколога в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває, не працює, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у Центральному районному ТЦК, на військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період не призивався, за місцем проживання характеризується посередньо, шкода потерплої не відшкодована.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, даних про його особу, який не працює, не одружений, дітей не утриманні немає, вину не визнав, не розкаявся, шкоду не відшкодував, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру немає, просила суворо не карати, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 є покарання в межах санкції статті виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.. 124 КПК України, з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 3029,12 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання з 07.06.2024.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3029,12 грн.

Речовий доказ: СD - R диск із відеозаписом з камери відео спостереження , у відділенні ломбарду ТОВ «Ломбард «Є гроші», розташованого за адресою: м. Миколаїв пр. Центральний, 71 а - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1