Справа № 346/3666/24
Провадження № 1-кп/346/585/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000396 від 26.06.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця с. Кульчин Турійського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, українця, громадянина України, менеджера зі збуту ТОВ «АДАМА Україна», не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 надав службовій особі юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми неправомірну вигоду за вчинення зазначеною службовою особою дій з використанням наданих їй повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

28.10.2022 року Вищий навчальний заклад «Університет економіки та права «КРОК»» (далі Університет) в особі директора фахового коледжу Університету ОСОБА_6 з однієї сторони та вступником ОСОБА_4 укладено договір № 39985-к, відповідно до умов якого Університет бере на себе зобов`язання зарахувати вступника після виконання вимог Порядку прийому на навчання до закладів фахової передвищої освіти, правил прийому та укладання цього договору на другий курс навчання за денною формою за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» для здобуття на рівні фахової передвищої освіти освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра.

Відповідно до наказу № 108С-2 від 31.10.2022 року на підставі Правил прийому до Інституту та рішення приймальної комісії від 31.10.2022 року ОСОБА_4 з 01.11.2022 року зараховано студентом для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра.

Відповідно до розділу 3 договору № 39985-к від 28.10.2022 року здобувач зобов`язаний: дотримуватись вимог законодавства, статуту, правил внутрішнього розпорядку Університету, Кодексу академічної доброчесності, Кодексу поведінки студентів, Положення про організацію освітнього процесу, Положення про дистанційне навчання; виконувати вимоги освітньо-професійної програми, індивідуальний навчальний план, дотримуючись академічної доброчесності, та досягати на достатньому рівні визначених для фахової перед вищої освіти результатів навчання; приступити до навчального процесу не пізніше 10 днів від його початку або від дня закінчення академічної відпустки; бути присутнім на тих навчальних заходах, що потребують такої присутності, вчасно інформувати керівництво коледжу про майбутню відсутність з поясненням причин.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що порушення здобувачем умов цього договору є підставою для його відрахування відповідно до пункту 5 частини першої статті 44 Закону України «Про фахову передвищу освіту». Крім того, п.4 ст. вказаного Закону визначено, що підставою для відрахування здобувача фахової перед вищої освіти є невиконання індивідуального навчального плану.

Разом з цим, ОСОБА_4 умисно, всупереч вимог вищевказаних нормативних актів, вчинив в особистих інтересах підкуп службової особи юридичної особи приватного права за наступних обставин. Так, за невстановлених досудовим слідством обставин та у невстановлений час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на надання начальнику навчально-організаційного відділу Інституту управління природними ресурсами Вищого навчального закладу «Університет економіки та права «КРОК»» ОСОБА_7 неправомірної вигоди за успішну здачу заліково-екзаменаційної сесії.

Переслідуючи вказану протиправну мету, ОСОБА_4 прибув 18.12.2023 року приблизно о 10:40 год. в кабінет № 208 до начальника навчально-організаційного відділу Інституту управління природними ресурсами Вищого навчального закладу «Університет економіки та права «КРОК»» ОСОБА_7 , який розташований на другому поверсі, в АДРЕСА_2 , де з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовій особі юридичної особи приватного права неправомірної вигоди за вчинення зазначеною особою дій з використанням наданих їй повноважень, діючи у власних інтересах, передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 4 000 грн. у якості неправомірної вигоди за успішну здачу ним заліково-екзаменаційної сесії, які ОСОБА_7 одержала та в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368-3 КК України.

27.06.2024 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до цієї угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-3 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому злочину та зобов`язується сприяти прокуратурі та органу досудового розслідування щодо викриття всіх відомих йому осіб, причетних до вчинення аналогічних злочинів, розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення, а також у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Івано-Франківською обласною прокуратурою та іншими правоохоронними органами області у викритті та виявленні відомих йому правопорушень. Сторони також узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення підозрюваному призначається покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 грн., враховуючи його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та викриття у вчиненні злочину іншої особи, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити зазначену угоду.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який вже згідно з правилами ч. 2 ст.42 КПК України набув статусу обвинуваченого, також підтримав дану угоду, просить суд її затвердити. При цьому він пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, зміст наданих йому законом прав, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, обмеження щодо права оскарження вироку, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368-3 КК України, із запропонованим видом покарання погодився, а також зазначив, що у зв`язку із зайнятістю на роботі пропустив екзаменаційну сесію, тому вирішив скористатися пропозицією вирішення успішної її здачі вказаним шляхом, про вчинене шкодує.Також обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо права оскарження вироку та інші наслідки, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Захисник зазначив, що укладення вказаної угоди відбувалось в його присутності, процесуальні умови її укладення дотримані та просить затвердити вказану угоду.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитись на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє права, визначені в п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом частин 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є відповідно до ст.12 КК України нетяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та викриття у вчиненні злочину іншої особи.

Суд також враховує особу ОСОБА_9 , який не судимий (а.п. 34), одружений ( а.п. 42), має на утриманні малолітню дитину (а.п. 43), позитивно характеризується за місцем роботи (а.п. 31), на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.35-36).

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що вказані обставини знайшли своє відображення в розглядуваній угоді про визнання винуватості.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, покарання, узгоджене прокурором та обвинуваченим, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови вказаної угоди відповідають вимогам закону, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.06.2024 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.368-3 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 21 250 (двадцять одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою та сьомою статті 474 КПК України , в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1