Справа № 136/1983/24
провадження №1-кп/136/72/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000084 від 21.09.2024, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка, Липовецького р-ну, Вінницької обл., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не працює, з середньою освітою, неодруженого, громадянина України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Липовецького районного суду від 28.06.2024 у справі №136/1115/24, яка набрала законної сили 09.07.2024, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та окрім накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, його відповідно до положень ст. 39-1 КУпАП направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці. Із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 ознайомлений у встановленому законом порядку. При цьому, працівниками Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_2 29.08.2024 під розписку вручено виклик про явку на 15 годину 02.09.2024 до даної установи для проходження програми для кривдників та роз`яснено наслідки неявки, зокрема, можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України. Після цього ОСОБА_2 , отримавши вказаний виклик, у визначену дату і час за відсутності поважних причин не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб КУ «Центр надання соціальних послуг» Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області не повідомив. У подальшому працівниками КУ «Центр надання соціальних послуг» Турбівської селищної ради Вінницької області ОСОБА_2 02.09.2024 під розписку вручено виклик про явку на 15 годину 04.09.2024 до даної комунальної установи для проходження програми для кривдників та повторно роз`яснено наслідки неявки, зокрема можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України. Після цього, ОСОБА_2 , отримавши вказаний виклик у визначену дату і час за відсутності поважних причин знову не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб КУ «Центр надання соціальних послуг» Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області не повідомив. У подальшому 05.09.2024 працівниками КУ «Центр надання соціальних послуг» Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_2 втретє під розписку вручено виклик про явку на 15 годину 06.09.2024 до даної комунальної установи для проходження програми для кривдників та повторно роз`яснено наслідки неявки, зокрема можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України. ОСОБА_2 отримавши вказаний виклик у визначену дату і час за відсутності поважних причин знову не з`явився, про причини неявки уповноважених осіб КУ «Центр надання соціальних послуг» Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області не повідомив. Після цього, ОСОБА_2 достовірно знаючи про обов`язок явки що п`ятниці до КУ «Центр надання соціальних послуг» для проходження програми для кривдників жодного разу по теперішній час не з`являвся, причини неявки не повідомляв. Отже, ОСОБА_2 не виконав обов`язок, покладений на нього постановою Липовецького районного суду від 28.06.2024 у справі № 136/1115/24, та маючи реальну можливість проходження програми для кривдників, за відсутності поважних причин, умисно ухилився від її проходження.

Такі умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України. За участю захисника адвоката ОСОБА_3 подано письмову заяву про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ із погляду належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Суд встановив, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується як такий на якого не надходило скарг на порушення громадського порядку, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставини, що пом`якшує покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який не має офіційного місця роботи та доходу.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_2 .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією статті, за якою інкриміновано його діяння у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, формування в нього звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

На підставі п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні, а питання процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. 390-1 КК України, ст.ст. 368, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Згідно з п.п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3029 (трьох тисяч двядцяти дев`яти) грн 12 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, у порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4