У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внеленого до ЄРДР за № 0000005 від 23.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.204, ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 ,звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме до матеріалів адміністративної справи №320/3824/20, що перебувають у володінні (розпорядженні) ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з 01.01.2019 здійснюють незаконне зберігання з метою збуту, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовленого спирту етилового, спиртових дистилятів, інших підакцизних товарів, що підтверджено аналітичним продуктом № 9.3/3.3.3/744-23 від 10.02.2023.

Окрім того, встановлено, що службові особи ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з 01.01.2019 здійснюють незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, інших підакцизних товарів, що підтверджено аналітичним продуктом № 9.3/3.3.3/744-23 від 10.02.2023.

Також встановлено, що службові особи ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у період з 01.01.2019 по 30.04.2020 шляхом внесення до офіційних документів підприємства завідомо неправдивих відомостей щодо здійснення господарських операцій з реалізації спирту етилового денатурованого під виглядом «Етанолу як складника бензину», умисно ухилились від сплати акцизного податку на загальну суму 993 722 193 грн., що в особливо великих розмірах та підтверджено аналітичним продуктом № 9.3/3.3.3/744-23 від 10.02.2023.

Так, на виконання вимог ст. 91 КПК України, встановлення обставин кримінального правопорушення (часу, місця, способу та іншого), форми вини, мотиву і мети, виду та розміру шкоди, завданої Державному бюджету кримінальними правопорушеннями, 18.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено тимчасовий доступ до речей і документів у ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого здійснено ознайомлення з наступними документами (з подальшим їх копіюванням): акт про результати фактичної перевірки від 10.02.2020 № 45/10-36-32-00-10/00372536; винесені контролюючим органом податкові повідомлення-рішення за актом; матеріали юридичного супроводження в результаті оскарження винесених ППР, у т. ч. у першій, апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, у ході дослідження наданих ІНФОРМАЦІЯ_5 матеріалів юридичного супроводження за вказаним актом перевірки та винесеними ППР, встановлено два судові процеси, які відбувалися за наслідками подання службовими особами ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » адміністративних позовів, а саме: справа № 320/3824/20 та справа № 320/8042/21.

Відповідно до висновків акта про результати фактичної перевірки ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 45/10-36-32-00-10/00372536 від 10.02.2020, висновків аналітичного продукту № 9.3/3.3.3/744-23 від 10.02.2023, встановлено наступне: ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не зареєстровано платником акцизного податку з реалізації спирту етилового, чим порушено вимоги п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України; за адресою провадження діяльності з виробництва підакцизних товарів ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не зареєстровано акцизний склад у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. чим порушено вимоги п.п. 230.1.1. п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України; не обладнання та відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового, витратомірів лічильників обсягу виробленої продукції а саме: місце відпуску спирту етилового денатурованого з виробництва у склад готової продукції; місце відпуску спирту етилового денатурованого зі складу готової продукції на виробництво етанолу як складника бензину; місце відпуску етанолу як складника бензину з виробництва у склад готової продукції; місце відпуску етанолу як складника бензину зі складу готової продукції в автомобільну цистерну, чим порушено вимоги п.п. 229.1.8. п.229.1 ст.229 та п.п. 230.1.1 п.230.1 ст.230 Податкового кодексу України; оптова торгівля спиртом етиловим денатурованим за відсутності діючої ліцензії на право оптової торгівлі спиртом етиловим, чим порушено ст. 14 ЗУ №481/95/BP; виробництво продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований без внесення такого суб`єкта господарювання до Електронного реєстру суб`єктів господарювання, які використовують спирт етиловий для виробництва продукції хімічного і технічного призначення, парфумерно-косметичної продукції, оцту з харчової сировини, чим порушено вимоги ст. 71 3У №481/95-BP; здійснення виробництва спирту етилового денатурованого за відсутності діючої ліцензії на виробництво спирту етилового, чим порушено вимоги ст. 2 Закону України №481/95-BP, що вказує на ймовірне незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів (спирт етиловий денатурований) в кількості 8 027 990 літрів; внесення службовими особами ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до офіційних документів ймовірно завідомо неправдивих відомостей щодо здійснених господарських операцій з реалізації спирту етилового денатурованого під виглядом «Етанолу як складника бензину» в кількості 6422,392 т на загальну суму 119 240 378 гривень; порушення п.п.213.1.1 п. 213.1 ст. 213, п.п. 215.3.1 п. 215.3 ст. 213, п. 216.1 ст. 216 Податкового кодексу України в наслідок чого вбачається ймовірне ухилення від сплати акцизного податку на суму 993 722 193 гривень.

Окрім того, відповідно до висновків іншого аналітичного продукту ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 27.02.2023 за № 9.3/3.3.3/1067-23, встановлено наступне: у ході проведеного аналітичного дослідження фінансово-господарської діяльності Товариства з додатковою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у період з 01.03.2022 року по 01.04.2022 року вбачається порушення п.п.213.1.1 п. 213.1 ст. 213, п.п. 215.3.1 п. 215.3 ст. 213, п. 216.1 ст. 216 Податкового кодексу України в наслідок чого вбачається ймовірне ухилення від сплати акцизного податку на суму 181 628 796 гривень.

Так, викладені в висновках акта перевірки та аналітичних продуктів обставини підтверджуються рішеннями ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме: постанова суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 05.07.2021 по справі № 320/3824/20 (адміністративне провадження № К/9901/28436/20); постанова суддів Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 03.11.2022 по справі № 320/8042/21 (адміністративне провадження № К/990/18213/22).

Відповідно до фактичних обставин, викладених у вищевказаних судових рішеннях, судді фактично встановили та підтвердили, що ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » виготовляло саме спирт етиловий та мали його віднести до товарної позиції 2207 згідно з УКТ ЗЕД, що відповідно до Податкового кодексу України підлягає оподаткуванню.

Враховуючи висновок суду, що етанол як складник бензину відповідає коду 2207 згідно з УКТ ЗЕД, такий товар є підакцизним в розумінні положень ПК України.

Згідно з підпунктом 212.1.1 пункту 212.1 статті 212 ПК України платником акцизного податку є особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини.

Відповідно до підпункту 213.1.1 пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції).

Датою виникнення податкових зобов`язань щодо підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, є дата їх реалізації особою, яка їх виробляє, незалежно від цілей і напрямів подальшого використання таких товарів (продукції), крім випадків, зазначених у статтях 225 та 229 цього Кодексу (пункт 216.1 статті 216 ПК України).

Пункт 230.1 статті 230 ПК України встановлює, що акцизні склади утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного та скрапленого газу, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходжень до бюджету акцизного податку.

Акцизні склади, на території яких виробляється спирт етиловий, повинні бути обладнані витратомірами - лічильниками обсягу виробленого спирту етилового (далі - витратомір-лічильник), які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів - лічильників обсягу виробленого спирту етилового.

Відпуск спирту етилового без наявності витратоміра-лічильника забороняється.

Таким чином, для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (часу, місця, способу та іншого), форми вини, мотиву і мети, виду та розміру шкоди, завданої Державному бюджету кримінальними правопорушеннями, виникла необхідність в проведенні в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 23.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України, судової комплексної фізико-хімічної та товарознавчої експертизи спиртовмісних рідин, для проведення якої необхідно надати експертній установі технологічний регламент на виробництво «Етанолу як складник бензину» згідно з ДСТУ EN 15376:2015 в умовах ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТР00372536.004:2015», та іншу технологічну документацію щодо виробництва ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » такої номенклатури товару як - «Етанолу як складник бензину».

Під час досудового розслідування було допитано в якості свідків службових осіб ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме директора підприємства ОСОБА_11 , головного бухгалтера ОСОБА_12 , начальника цеху по переробці «міляси» ОСОБА_13 , які показали що на підприємстві технологічний регламент на виробництво «Етанолу як складник бензину» згідно з ДСТУ EN 15376:2015 в умовах ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТР00372536.004:2015», відповідно до якого в період часу з 01.01.2019 по 30.04.2020 ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вироблялася « ІНФОРМАЦІЯ_7 », не зберігся та де він може знаходитися їм не відомо.

Одночасно, відповідно до рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.07.2020 у справі за адміністративним позивом ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень № 320/3824/20, під час судового розгляду вказаної адміністративної справи, ТВД « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надано до суду для обґрунтування своїх доводів, копію технологічного регламенту на виробництво «Етанолу як складник бензину» згідно з ДСТУ EN 15376:2015 в умовах ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ТР00372536.004:2015», та іншу технологічну документацію щодо виробництва ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » такої номенклатури товару як - «Етанолу як складник бензину», у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла необхідність вилучення копій матеріалів адміністративної справи № 320/3824/20, судовий розгляд якої здійснювався ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Так, з метою досягнення дієвості провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів. Так, відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав слідчому судді заяву, в якому клопотання підтримав, просив провести розгляд за його відсутності та задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, до яких планується отримати доступ в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст.132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з п.2 ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).

Як встановлено слідчим суддею та вбачається з матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 23.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

В даному випадку слід звернути увагу на зміст рішення Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 року, в якому чітко визначені випадки, коли можливо надати доступ до судових справ. Так, порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Також, з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).

У разі звернення слідчого за погодженням з прокурором чи прокурора із клопотанням про надання тимчасового доступу до матеріалів справи відповідної судової юрисдикції слідчий суддя вправі надати тимчасовий доступ лише для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення їх копій, виписок. Вилучення матеріалів судових справ не допускається. При цьому, у виняткових випадках для проведення судових експертиз із матеріалів судових справ можуть вилучатися лише оригінали документів, які існують в одному екземплярі або якщо отримати інший екземпляр неможливо, з одночасною заміною вилученого документа його копією.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за яким відкрите кримінальне провадження та в межах якого подано вказане клопотання, обставини, встановлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження, наведені у клопотанні детектива, слідчий суддя вважає, що отримання органом досудового розслідування копій матеріалів адміністративної справи, судовий розгляд якої завершено, має значення для кримінального провадження, які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину.

Враховуючи вищевикладене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 132, 159 - 164 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл детективам групи детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України: ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: матеріалів адміністративної справи №320/3824/20 за позовом ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до ІНФОРМАЦІЯ_8 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, з можливістю їх копіювання.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її постановлення.

Роз`яснити особі, у володінні якої перебувають речі та документи, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення в частині надання дозволу на вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

В іншій частині ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_22