Справа №639/5405/24
Провадження №1-кп/639/439/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000594 від 23.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, старшого навідника гранатомета протитанкового взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого навідника гранатомета протитанкового взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , 22.06.2024 о 20-30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , будучи обуреним виконанням інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 3 УПП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 як працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків, який прибув за вищевказаною адресою у складі екіпажу № 3101 співробітників УПП в Харківській області, разом з інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 3 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , які перебували у форменному одязі працівника Національної поліції України та виконували покладені на них обов`язки щодо охорони громадського порядку, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_7 на відстані приблизно 0,5 м, знаючи, що перед ним знаходиться співробітник поліції при виконанні службових обов`язків, правою рукою схопив ОСОБА_7 за шию та кулаком лівої руки наніс йому один удар в область потилиці. Від удару ОСОБА_7 втратив рівновагу та був вимушений спертись на обидва коліна та ліву руку. Потерпілому ОСОБА_7 було завдано тілесні ушкодження: синець на передній поверхні шиї у нижній третині, садна у ділянці нігтьових фаланг 3 та 4 пальців лівої кисті, у ділянці проекції нижнього полюсу правого та лівого надколінку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 2 ст. 345 КК України визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення так, як вони встановлені судом. Пояснив, що дійсно наніс співробітнику поліції тілесні ушкодження за встановлених судом обставин. Заявив про щире каяття у вчиненому, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а також стосовно речових доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2009 та 2014 років народження, на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу, характеризується посередньо, відповідно о навазку командира військової частини НОМЕР_1 від 28.05.2024 військову службу призупинено, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, а також принципів законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання щодо ОСОБА_4 в цілому, за наведених обставин, на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 345 КК України.

Разом із тим, беручи до уваги щире каяття, репутацію обвинуваченого, який на час ухвалення вироку не має судимостей, а також знаходження на утриманні обвинуваченого неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання відсутні.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 127-129, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Речові докази: 2 DVD-R диски зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1