Справа № 201/1846/24
Провадження № 1-в/191/534/24
У Х В А Л А

іменем України

14 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове подання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX-

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_5 про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

В обґрунтування подання посилається на те, що ОСОБА_4 відбуває покарання в установі за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024, яким він засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ч.71, ч.5 ст.72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Враховуючи, що 09.08.2024 набрав чинності Закон №3886-IX від 18.07.2024 на підставі ст. 5, ч.2 ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ч.71, ч.5 ст.72 КК України у відповідності до чинного законодавства.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024, яким він засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024, і остаточно призначено до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з 05.02.2024, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 05.02.2024 по день набрання вироком законної сили у відповідності як один день попереднього ув`язнення рівний одному дню позбавлення волі.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 05.02.2024 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 946,00 грн.

Відповідно до вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2024 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Пунктом 13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2024 встановлений на рівні 3028 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році становив 1514 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2024 року складали 3028 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024 засуджений за діяння, караність якого усунута, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст.74 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-IX від 18.07.2024, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2024, яким він засуджений за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.71, ч.5 ст.72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1