Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/409/2024 Справа № 641/571/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002239 від 27.11.2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, на військовому обліку військовозобов`язаних не перебуває, не одруженого, працює ФОП « ОСОБА_7 на посаді копірайтера, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст. 194 КК України.

встановив:

06.08.2020 року близько 03:40 годин, більш точний час не встановлено, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, біля житлового будинку АДРЕСА_3 , де вони побачили автомобіль АЗЛК 2140», д.н.з. НОМЕР_1 бежевого кольору, вартістю 11080 гривень, що належав раніше їм незнайомому ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_6 вступив у злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження щодо незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом всупереч волі його власника.

Далі ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, керуючись злочинним умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою використання автомобіля в особистих цілях, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до зазначеного автомобілю, після чого ОСОБА_6 , діючи у відповідності до розподілених ролей, за допомогою невстановленого предмета, який мав при собі, шляхом пошкодження замку дверей з боку водійського сидіння, відчинив двері автомобіля.

Після чого особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи у відповідності до розподілених ролей підійшла до вказаного автомобілю та сіла за кермо, однак привести в дію двигун автомобіля не зміг, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження продовжуючи свої протиправні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, почали штовхати автомобіль та спільними діями відкотили його до парку Машинобудівників поблизу будинку АДРЕСА_4 , тим самим незаконно заволоділи ним, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 11080 гривень.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи мету приховування раніше вчиненого злочину, з мотивів ухилення від кримінальної відповідальності шляхом знищення слідів вчиненого злочину, 06.08.2020 року приблизно о 04:00 годин, перебуваючи на території парку Машинобудівників біля будинку АДРЕСА_4 , де знаходився автомобіль АЗЛК 2140 д.н. -3548 ХК вартістю 11080 гривень, належний ОСОБА_8 , яким він незаконно заволодів діючи у групі, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, взяв з багажнику автомобілю АЗЛК 2140 д.н. НОМЕР_2 ХК баклажку об`ємом 5 літрів, в якій знаходилась легкозаймиста речовина (бензин), після чого облив вказаною легкозаймистою речовиною кузов автомобілю та підпалив його джерелом відкритого вогню, тим самим знищив автомобіль АЗЛК 2140» д.н. НОМЕР_1 , завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоди на суму 11080 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 на початку судового розгляду свою вину не визнав але в подальшому свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що 06.08.2020 року близько 03 годин 40 хвилин знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 разом зі своїми друзями вживав алкогольні напої, після вживання алкогольних напоїв, побачили припаркований автомобіль, він відчинив його ключем від квартири та разом з друзями почав його штовхати до лісової посадки. Коли до штовхали автомобіль, оглянули його, а потім вирішили знищити сліди злочину, відчинили багажник автомобіля, взяли каністру, в якій було паливо, він облив задню частину автомобіля та підпалив запальничкою. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли в бік метро. На наступний день вирішили повернутися на місце скоєння кримінального правопорушення, де їх зустріли працівники поліції.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутністю, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_6 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати

за ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

за ч.2 ст. 194 КК України, тобто умисне знищенні чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень його розвитку.

Так, ОСОБА_6 , раніше не судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за місцем праці та мешкання характеризується задовільно, , добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки, має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе. Дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_6 за місцем його проживання та навчання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також, його імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, добровільне відшкодування завданих матеріальних збитків.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом

В зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких вона засуджений не був, суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Зі змісту ст.. 75,104 КК України вбачається, що застосування закріплених у ній правил - звільнення від відбування покарання з випробуванням - допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства. Застосування судом ст. 75 КК має бути належним чином умотивовано.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, щире каяття, характеристику обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, повне відшкодування обвинуваченим завданої матеріальної шкоди, те що обвинувачений від слідства й суду не ухилявся, має міцні соціальні зв`язки, має хвору матір, думку потерпілого та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,104 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи досліджень матеріалів, речовин і виробів №13/2/162СЕ-20 від 27.10.2020 року в сумі 1307 грн. 60 коп; судової пожежно-технічної експертизи від 26.11.2020 року в сумі 3922 грн.80 коп., всього на загальну суму 5230 грн.40 коп. згідно довідок експертної установи, підлягають стягненню з законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_9 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Цивільний позов, речові докази по справі відсутні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374,615 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.194 КК України у виді ТРЬОХ років позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України у виді П`ЯТИ років позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст. 75, ч.1 ст.104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на ДВА роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_9 в дохід Держави судові витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 5 230 (п`ять тисяч двісті тридцять) грн.40 коп. згідно довідок експертної установи.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1