ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2265/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

слідчої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, внесене 3 серпня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003435, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Олександрівка, Бориспільського р-ну, Київської обл, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

5 серпня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло вказане вище клопотання.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 5 серпня 2024 року матеріали клопотання передано судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003435, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 2 серпня 2024 року в період часу близько з 15:50 год по 16:10 год ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше невідому йому ОСОБА_8 , яка прямувала за місцем проживання та мала на шиї ланцюжок з жовтого золота з хрестиком, в цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, направлений на відрите викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на заволодіння чужим майном, умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, розуміючи, що його злочинні дії носитимуть суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підбігши до потерпілої зі спини, скориставшись тим, що остання зупинилась на тротуарі, своєю рукою схопивши золотий ланцюжок плетінням «Love» 585 проби, вагою 10гр, із застосуванням насильства, шляхом ривка, зірвав його з шиї потерпілої, від чого вона відчула різкий біль. В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи при собі викрадене майно, не реагуючи на викрикування потерпілої, з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав матеріального збитку потерпілій приблизно на загальну суму 17500 грн.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив суд клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, для запобігання яких до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового слідства та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та можливість призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що підозрюваний не має постійного місця роботи та джерела доходів.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просив слідчого суддю долучити до матеріалів клопотання характеризуючи документи на підозрюваного, зокрема які свідчать про його стан здоров`я. В цілому адвокат заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що підозрюваний є військовослужбовцем, наразі перебуває у місті Києві на лікуванні, має певні проблеми з психічним станом, проходив лікування у психіатра. Просив врахувати, що на 6 серпня 2024 року у нього призначене операційне втручання, яке в умовах СІЗО йому не проведуть. Вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: дружину, малолітніх дітей, раніше не судимий, в силу статті 89 КК України, просив обмежитись особистим зобов`язанням, або передати його на поруки дружині. Також просив допитати його дружину як свідка, з метою отримання більше інформації про особистість підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію адвоката, вказав, що не пам`ятає як все трапилось, куди він дів ланцюжок, чому таке вчинив.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , вказала, що вона дружина підозрюваного, він військовослужбовець, давно захищає країну від ворогів ще з 2014 року, наразі приїхав додому, щоб пройти ВЛК та лікування. Він має певні проблеми із психікою. Він лікувався у ОСОБА_10 в ДЗ ЦПЗРВ «Лісова поляна», та КНП «Психіатрія». Вона працює, а він поки сидить дома з дітьми, до них він відноситься надзвичайно, кращого батька для дітей не треба, вона ніколи не переживає, коли діти залишаються з ним. Також вони домовились з чоловіком, що він без неї нікуди не буде виходити з дому та їздити, але в той день, коли трапились ці події він поїхав відвозити документи та коли повернувся вона зрозуміла, що щось трапилось, але він нічого їй не розповідав, казав, що нічого не пам`ятає, що було. Підтвердила, що готова взяти чоловіка на поруки.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, свідка, дослідивши надані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у місті Києві розслідується кримінальне провадження № 0003435, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 3 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

3 серпня 2024 року в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України.

4 серпня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України. В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протокол допиту потерпілого, протокол допиту свідків, протокол пред`явлення особи для впізнання та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у пункті 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_5 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, слідчий суддя вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України. При цьому, злочин, передбачений частиною четвертоюстатті 186 КК України відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог частини першої статті 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із частиною другою статті 177 КПК України окрім обґрунтованої підозри підставою застосування запобіжного заходу є також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Водночас, виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Стосовно ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя також вважає цей ризик обґрунтованим, з урахуванням обставин вчинення підозрюваним цього кримінального правопорушення та його стану здоров`я.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п. 60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року.

Так статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчим суддею враховуються те, що підозрюваний має місце реєстрації та проживання у Київській області, одружений, має на вихованні трьох малолітніх дітей, має посвідчення багатодітної родини, відповідно до довідки ВЛК від 22 серпня 2023 року № 15861 старший солдат ОСОБА_5 , у ЗС 2004-2005 роки, з жовтня 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , розвідник. Має астено-невротичний стан з емоційно-вольовою нестійкістю та інсомнією, потребує стаціонарного лікування в умовах КНП «Київський обласний центр ментального здоров`я» з подальшими переоглядом ВЛК».

Відповідно до перевідного епікрізу ДЗ «Центр психічного здоров`я та реабілітації «Лісова поляна» перебував на лікуванні у закладі з 28 березня по 12 квітня 2024 року, тривожно-невротичний стан складного генезу з емоційно-вольовою нестійкістю та паранояльним компонентом, рекомендації: продовження лікування в умовах стаціонару КНП «Психіатрія».

Згідно із заключенням за результатами експериментально-психологічного дослідження від 7 червня 2024 року ОСОБА_5 на перший план виступає виражена невротична симптоматика, виявлено порушення операційної сторони мислення та порушення динаміки розумової діяльності у вигляді інертності, діагностовано середню мотивацію до вживання наркотичних речовин. Виявлено ознаки клінічного варіанту ПТСР.

Згідно епікризу КНП «Психіатрія» ОСОБА_5 проходив лікування у закладі з 12 квітня по 25 квітня 2024 року за направлення з ЦПЗ «Лісова поляна», рекомендовано продовжувати лікування амбулаторно, клінічний діагноз: розлад адаптації, змішана тривожно-депресивна реакція.

Також слідчим суддею враховується, що Національним військово-медичним клінічним центром «ГВКГ» Клінікою оториноларингології рекомендована госпіталізація ОСОБА_5 6 серпня 2024 року у ЛОР клініку з направленням з в/ч, діагноз: хронічний риносунисит, викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання.

Відповідно до положень частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, з урахуванням вище викладеного, на переконання слідчого судді, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваного, його поведінки, зокрема під час затримання та розгляду цього клопотання, стану здоров`я, те, що він є військовослужбовцем ЗСУ, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде необхідний і достатній для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Встановлено, що підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів частин першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із частиною шостою статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З огляду на викладене, беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, враховуючи наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, можливу міру покарання, у випадку визнання його виним, вартість викраденого майна, з огляду на положення частини четвертої статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці із покладенням на нього обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть пункту 2 частині третьої статті 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.), оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Поряд з цим, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука, заяву про що було подано захисником у судовому засіданні, оскільки відповідно до частин першої, другої статті 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

ОСОБА_9 , дружина підозрюваного, у судовому засідання підтримала подану адвокатом заяву, але слідчим суддею, заслухавши її пояснення та свідчення щодо особистості підозрюваного, його стану здоров`я, поведінки, враховуючи події, що передували вчиненню кримінального правопорушення, обставини та місце його вчинення, не було встановлено того, що ОСОБА_9 дійсно зможе забезпечити бездоганну процесуальну поведінку підозрюваного, без застосування до нього такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 4 жовтня 2024 року (включно) з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора суду за кожною вимогою; цілодобово не залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - с. Велика Олександрівка, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 , 1985 року народження строком до 4 жовтня 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного покласти на органи Національної поліції за місцем його проживання.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду проголошено 12 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .