Справа № 639/4186/24
Провадження № 1-кп/639/397/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000441 від 29.09.2022 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бірки Зміївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-26.10.2023 року Зміївським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 289, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у невстановлений в ході досудового розслідування та судового розгляду час та обставинах, але не пізніше 16 години 53 хвилин 28.09.2022, перебуваючи у місті Харкові та будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, з метою подальшого особистого вживання, придбав за допомогою кросплатформенного месенджеру телеграм, який встановлений як мобільний додаток в його мобільному телефоні, особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яка знаходилась в полімерному пакеті з порошкоподібною речовиною білого кольору, який останній поклав до правої кишені одягнених на ньому штанів та почав зберігати при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

У подальшому, того ж дня, ОСОБА_3 , рухаючись по Григорівському шосе м. Харкова, незаконно зберігав, без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у правій кишені одягнених на ньому штанів.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані з незаконним зберіганням вищевказаної психотропної речовини, були припинені патрульною поліцією згідно ст. 33 ЗУ « Про національну поліцію», після чого на місце було викликано СОГ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області. В ході виїзду на вказану подію дізнавачем 28.09.2022 у період з 17 год. 59 хв. до 18 год. 04 хв., під час огляду місця події, в присутності двох понятих, поблизу будинку АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,217 г.

Вказані підсумки дослідження підтверджено висновком експерта за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №26065 від 12.04.2024.

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального проступку передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, на теперішній час реально відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Зміївського районного суду Харківської області, вчинив нове кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку суду, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, розлучений, не має будь-яких осіб на утриманні, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання та реєстрації.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності один епізод, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді пробаційного нагляду у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки менш суворі види покарання у виді штрафу та виправних робіт через відсутність у обвинуваченого постійного джерела доходу не будуть дієвими та не зможуть забезпечити досягнення його мети, а підстави для призначення покарання у виді обмеження волі судом не встановлені.

Крім цього, вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2023 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.1 ст. 289, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Інкримінований кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 28.09.2022 року, тобто до постановлення попереднього вироку Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, як роз`яснила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 25.06.2018 (справі №511/37/16-к) правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому, суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Як вбачається з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини),суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок до засудження його за попереднім вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2023, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст. 70 КК України.

За таких обставин, враховуючи вище перелічені дані про особу винного, визнання ним вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, тяжких наслідків, суд вважає за необхідне, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2023, зарахувавши йому відбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також відповідає таким принципам Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимність мети та невідворотність покарання.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2023, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення даного вироку, зарахувавши у строк відбуття покарання, відбуту ним частину строку покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 26.10.2023 у період з 26.10.2023 року по 18.07.2024 року включно.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- один спеціальний пакет, в якому зберігається особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 0,217 г., який перебуває в камері зберігання УЛМТЗ ГУНП в Харківській області знищити (к/п а.с. 23).

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у загальному розмірі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (к/п а.с. 20).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1