Справа № 199/6889/24
УХВАЛА

іменем України

2024 року серпня місяця 30 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних осіб, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.04.2023 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт;

- 11.05.2023 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.4, ст.70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки,

- 21.08.2023 Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського р/с м. Дніпропетровська від 11.05.2023, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

якому 29.08.2024 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2024 слідчий СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, 15.08.2024 приблизно о 13:15 годині ОСОБА_4 достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив, раніше йому невідомого чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на сходах біля будинку АДРЕСА_2 .

В той же час та місці, ОСОБА_4 приблизився до ОСОБА_7 та побачив при ньому сумку темно синього кольору, яка була одягнута на останньому через плече, в середині якої знаходились: мобільний телефон марки ZTE синього кольору (матеріальної цінності для потерпілого не має), грошові кошти в сумі 14 700 гривень, яку ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання, та у нього, раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , 15 серпня 2024 року приблизно о 13:20 годині, продовжуючи перебувати поруч з потерпілим ОСОБА_7 , біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого,своєю правою рукою схопив за ремінець сумки, яка була одягнута на останньому через плече та потягнув її на себе, тим самим відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_7 .

Доводячи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану до кінця, ОСОБА_4 , 15 серпня 2024 року приблизно о 13:30 годині, утримуючи при собі викрадене майно, побіг в сторону Калиновського ринку по АДРЕСА_3 та зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 29.08.2024, вартість сумки темно синього кольору у кількості однієї одиниці становить 374 гривень 60 копійок.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 15 074 гривень 60 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

16.08.2024 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0001027 правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

29.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

За таких обставин, порушується питання обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити, посилаючись на підстави, викладені в ньому та на існуючи ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проти обрання більш м`якого запобіжного заходу заперечував, оскільки це не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього нормами КПК України обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того пояснив, що з пред`явленою підозрою він не погоджується, оскільки він цього не скоював. В перший день затримання, на його здійснювався моральний тиск, йому казали, що він не повернеться додому. Хто це був, він не знає, з цього приводу він нікуди не звертався і не казав про це ані прокурору, ані захиснику. Коли його відпустили додому, він про це сказав своїй матері.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки прокурором не доведено ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилався на необґрунтованість та безпідставність підозри, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважаю необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Так, слідчим відділом ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001027 від 16.08.2024, правова кваліфікація ч. 4 ст. 186 КК України.

Про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повідомлено 29.08.2024.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявними у справі доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.08.2024 від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.08.2024; протоколом огляду місця події від 15.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.08.2024; протоколом огляду речей від 16.08.2024; протоколом перегляду відеозапису від 16.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 28.08.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2024; повідомленням про підозру від 29.08.2024; протоколом допиту підозрюваного від 29.08.2024;

довідкою №261-16082024/12061, поясненнями наданими слідчому судді, що в сукупності може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, проте відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеній у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі, раніше судимий і підозрюється у скоєнні злочину під час іспитового строку та під час дії в країні воєнного стану, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, а отже не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що наявність судимості у особи з урахуванням правових позицій ЄСПЛ (п. 34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п. 9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії») свідчить про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Суд також погоджується з наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний знайомий з потерпілим.

Визнаючи доведеними заявлені слідчим та прокурором вищевказані ризики, слідчий суддя також керується практикою Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні від 26 липня 2001 року по справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, слідчий суддя зважує на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який скоєно під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, що діє по теперішній час.

Доведені слідчим та прокурором ризики за п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України свого підтвердження у судовому засіданні не знайшов.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати під вартою, слідчому судді не надано.

З огляду на зазначене, суд не може погодитися з посиланнями підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника щодо застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати під вартою, слідчому судді не надано.

При цьому суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід - тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28 жовтня 2024 року.

Ухвала набирає чинності негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

30.08.2024