Дата документу 14.11.2024
Справа № 334/9248/24
Провадження № 1-кс/334/2966/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в порядку ст..303 КПК України

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2024 року до суду з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, в порядку ст..303 КПК України.

У скарзі посилався на те, що ним до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було подано заяву за фактом його пограбування його знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , проте органи поліції не реєструють його заяву.

Прохав зобов`язати Запорізький РУП ГУНП в Запорізькій області прийняти його заяву.

Вивчивши матеріали скарги, вважаю, що скарга підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, … - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно ч.2 ст.304КПК України скарга повертається, зокрема, якщо: 1)скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу; 2)скарга не підлягає розглядув цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно ч.3,6,7ст.304КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при звернення до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Вивчивши подану скаргу, слідчим суддею з`ясовано, що остання не містить необхідної інформації, яка б дала можливість перевірити дотримання заявником зазначених вище вимог закону, що є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Зокрема, з тексту скарги вбачається, що на адресу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення (дата подачі не вказана), однак, встановити, що дана заява було отримана Запорізьким РУП ГУНП в Запорізькій області неможливо, оскільки будь-яких інших відомостей скарга не містить.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що заявником не надано доказів звернення до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» - у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, у справі «Мельник проти України» зазначено, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що наведені обставини унеможливлюють призначення скарги до розгляду й відповідно прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому скаргу слід повернути.

Керуючись ст.ст. 9, 26, 40, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в порядку ст..303 КПК України - повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1