МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1666/23
Провадження № 1-кс/945/267/24
УХВАЛА

Іменем України

18 липня 2024 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника та користувача майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві клопотання представника власника та користувача майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 08.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.3 ст.201-2 КК України,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 08.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.3 ст.201-2 КК України. В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.03.2024 року було накладено арешт на вилучений в ході проведеного обшуку автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 , а саме: автомобіль MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 ; ключ від автомобілю, який належить ОСОБА_5 та перебував в належному користуванні ТОВ Парм Інвест і ТОВ Парм Інвест Плюс. У зв`язку із тим, що, на думку представника, відсутні підстави вважати, що вказаний автомобіль є доказом вчинення злочину, просив слідчого суддю скасувати арешт майна.

В судовому засіданні представник власника та користувача майна адвокат ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників процесу, розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.03.2024 року було постановлено накласти арешт на виявлене та вилучене майно в ході проведеного обшуку автомобіля «FIAT DOBLO» з держаним номерним знаком НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 , а саме: автомобіль MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 ; ключ від автомобілю, який належить ОСОБА_5 та перебував в належному користуванні ТОВ Парм Інвест і ТОВ Парм Інвест Плюс, з метою уникнення знищення, перетворення, приховання та відчуження вказаного майна.

Положеннями частини 1 статті 174 КПК України визначено, що встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з дня реєстрації кримінального провадження та накладення ухвалою слідчого судді арешту на майно, будь кому із його власників чи користувачів жодної підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.3 ст.201-2 КК України, не повідомлено, арешт на вказане майно накладений ухвалою слідчого судді понад чотири місцяці та в судовому засіданні прокурором не доведено того, що потреби досудового розслідування продовжують виправдовувати такий ступінь втручання в права і свободи третіх осіб, арешт вилученого майна може призвести до порушення прав відповідного власника на законне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Крім того, жодних доказів на підтвердження використання спірного майна при вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.3 ст.201-2 КК України, слідчому судді надано не було.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року та рішення Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Отже, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання представника власника та користувача майна адвоката ОСОБА_4 слід задовольнити, а арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області на вказане майно скасувати.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання представника власника та користувача майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 08.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.3 ст.201-2 КК України задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.03.2024 року на вилучений в ході проведеного обшуку автомобіля MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 , а саме: автомобіль MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 ; ключ від автомобілю, який належить ОСОБА_5 та перебував в належному користуванні ТОВ Парм Інвест і ТОВ Парм Інвест Плюс скасувати.

Зобов`язати відповідальну особу органу досудового розслідування повернути власнику ОСОБА_5 або користувачам представникам ТОВ Парм Інвест і ТОВ Парм Інвест Плюс транспортний засіб автомобіль MERCEDES-BENZ ACTROS 1848 з д.н.з НОМЕР_1 ; ключ від автомобілю.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошений о 15 годині 15 хвилин 22 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1

22.07.2024