У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1070/19

Провадження №1-кп/348/24/24

20 листопада 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна кримінальне провадження №0000255 від 05.04.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка, Обухівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя: АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, не одруженого, на утриманні немає нікого, судимого вироком вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 20.04.2006 року за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі; вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 05.11.2013 року за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 19.11.2013 року за ч.2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, затвердивши угоду від 19.11.2013 року про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , на підставі ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 1 року обмеження волі; вироком Миронівського районного суду Київської області від 15.10.2014 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі; вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 року за ч.3 ст.187 КК України, на підставі ст.ст.70, 71 КК України до остаточного покарання у виді 8 років 1 місяць позбавлення волі, із конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000255 від 05.04.2019 року, вчинив умисні дії, які виразились у незаконному проникненні до житла потерпілої ОСОБА_9 .

Зокрема встановлено, що 05.04.2019 року близько 19 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_5 зайшов на другий поверх, в приміщення коридору загального користування багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник умисел на незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_4 , двері якої не були зачинені на замок.

В подальшому, не маючи на те законних підстав та відповідного дозволу власника квартири, достовірно знаючи про права особи на недоторканість житла та іншого володіння особи, в порушення вимог ст.30 Конституції України, яка її гарантує та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, з метою реалізації свого кримінально-протиправного умислу, направленого на незаконне проникнення до житла ОСОБА_9 , перебуваючи біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , за вищевказаною адресою, діючи з прямим умислом, достовірно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у вигляді протиправного посягання на недоторканість житла, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, самовільно та незаконно, проти волі потерпілої, шляхом відкриття вхідних дверей, ОСОБА_5 проник до квартири, де перебував упродовж нетривалого періоду часу і після цього був виявлений ОСОБА_9 .

Разом з тим, в судовому засіданні 20.11.2024 року захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 подав до суду клопотання, в якому просить звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, і закрити кримінальне провадження №0000255 від 05.04.2019 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане його захисником клопотання і також просив його задоволити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував відносно задоволення клопотання захисника обвинуваченого. Вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню оскільки відповідає вимогам ст.49 КК України та ч.1 ст.285 КПК України.

Крім того зазначив, що передбачене у ст.49 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме передбачене ч.1 ст.162 КК України, згідно санкції вказаної частини статті, на даний час у відповідності до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Таким чином, оскільки з часу вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, минуло більше 3 років, на даний час є законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.162 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Суд констатує, що відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст.44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, яке згідно санкції вказаної частини статті на момент його вчинення відносилось відповідно до ст.12 КК України, чинної на час інкримінованого йому злочину, до злочинів невеликої тяжкості. На даний час у відповідності до чинної ст.12 КК України, ч.1 ст.162 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , він вчинив 05.04.2019 року, на момент спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказане кримінальне правопорушення, не зупинявся та не переривався.

Таким чином, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України закінчився.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності, суд зазначає наступне.

Суд враховує правову позицію, викладену Касаційним кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 року у справі №345/2618/16-к, відповідно до якої, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

На переконання Великої Палати Верховного Суду, реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за правилом якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В зв`язку з наведеним, суд вважає клопотання захисника обвинуваченого обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження №0000255 від 05.04.2019 року.

Відносно наявних в даному кримінальному провадженні процесуальних витрат за проведення експертиз, суд зазначає наступне.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000255 від 05.04.2019 року, витрати, пов`язані із залученням експертів, становлять 1884 грн. 12 коп., які не відшкодовано.

З даного приводу суд констатує, що згідно положень ст.124 КПК України, судові витрати підлягають стягненню тільки у разі ухвалення судом обвинувального вироку, тому судові витрати в сумі 1884 грн. 12 коп., пов`язані із залученням експертів, при закритті даного кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, слід віднести за рахунок держави.

Відносно запобіжного заходу, суд констатує наступне:

Згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 03.06.2019 року. Крім того, даною ухвалою було визначено розмір застави, яку може бути внесено підозрюваним чи іншою особою, та обов`язки, які покладаються на ОСОБА_5 у разі її внесення.

Відповідно до ухвал Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.05.2019 року та 17.07.2019 року обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою було продовжено до 14.09.2019 року включно, залишивши його в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України (м.Івано-Франківськ, вул.Є.Коновальця, 70А).

Також вказаною ухвалою (від 17.07.2019 року) було залишено без змін розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2019 року в розмірі 38420 грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_5 .

Разом з тим, 05.08.2019 року, у відповідності до норм ст.202 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 був звільнений з-під варти, у зв`язку з із внесенням за нього застави у визначеному в ухвалі слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2019 року розмірі - 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп., який (розмір застави) згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2019 року було залишено без змін.

Таким чином, з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави і на якого покладені відповідні обов`язки, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України і в`їзд в Україну, зобов`язавши Управління ДМС України в Івано-Франківській області прийняти відповідний паспорт на зберігання.

З огляду на викладене, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, запобіжний захід ОСОБА_5 у виді застави, слід залишити застосованим до набрання даною ухвалою законної сили.

Також суд констатує, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно із частиною одинадцятою статті 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу.

За наведених обставин, грошові кошти в сумі 38420 грн. 00 коп., внесені 05.08.2019 року на рахунок №2265, код отримувача 26289647, код банку отримувача 820172, банк отримувача ДКС України, м.Київ, отримувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області (квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 05.08.2019 року), в якості застави за ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2019 року, залишеної (застави) без змін ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2019 року, після набрання даною ухвалою законної сили, підлягають поверненню заставодавцю - ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_5 .

Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0000255 від 05.04.2019 року не заявлявся, арешт на майно не накладався.

На підставі ст.12, 49 КК України, керуючись п.6 ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», керуючись ст.ст.100, 124, 182, 284, 285-286, 288, 350, 369-372, 376, 381, 382, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження задоволити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000255 від 05.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України закрити.

Судові витрати, пов`язані з проведенням у даному кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи, висновок експерта №СЕ-19/109/28-288ТВ/19 від 26.04.2019 року, вартістю 942 грн. 06 коп. та судової дактилоскопічної експертизи, висновок експерта №СЕ-19/109/14-237Д/19 від 19.04.2019 року, вартістю 942 грн. 06 коп., загальною сумою - 1884 грн. 12 коп. віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді застави залишити застосованим до набрання ухвалою законної сили.

Після набрання даною ухвалою законної сили, грошові кошти в сумі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп., внесені 05.08.2019 року на рахунок №2265, код отримувача 26289647, код банку отримувача 820172, банк отримувача ДКС України, м.Київ, отримувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області (квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 05.08.2019 року), в якості застави за ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2019 року, залишеної (застави) без змін ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.07.2019 року, повернути заставодавцю - ОСОБА_10 , жительці АДРЕСА_5 .

Речові докази: жіночу сумку чорного кольору, ключі від квартири та домофону, 12 (дванадцять) дисконтних карток, жіночий гаманець, грошові кошти в сумі 304 (триста чотири) грн., пенсійне посвідчення, видане на ім`я ОСОБА_9 , кредитна картка «ПриватБанк» № НОМЕР_1 та дисконтну картку «Іванофранківця», які згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_11 від 06.04.2019 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, квитанція №2606 від 14.05.2019 року, після набрання даною ухвалою законної сили повернути власнику: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_6 .

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1