Справа № 192/336/24
Провадження № 1-кп/192/94/24
В И Р О К

Іменем України

"10" жовтня 2024 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000037, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександропіль, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштована, має неповну середню освіту, неодружена, ступеню інвалідності немає, раніше судима вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Зазначений строк воєнного стану неодноразово продовжувався, в тому числі Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні діє воєнний стан, будучи притягнутою до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 України, за вчинення кримінального правопорушення 04 листопада 2023 року, на шлях виправлення не встала і 16 січня 2024 року приблизно о 10 год. 00 хв. маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, прийшовши до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_6 , з метою реалізації свого злочинного умислу зайшовши на територію вказаного домоволодіння, а саме в житловий будинок, де в спальній кімнаті під подушкою побачила гаманець, з якого витягла грошові кошти в сумі 4200 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_6 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдала потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4200 грн. 00 коп.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю, від дачі показань суду відмовилась.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Окрім визнання вини обвинуваченою, її вина у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується підтверджується таким доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні 09 травня 2024 року показала суду, що точну дату вона не пам`ятає, але десь після нового року вона виявила крадіжку грошей в сумі 4200 грн. 00 коп., які залишила в гаманцю під подушкою в своїй спальній кімнаті за адресою: АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку зареєстрована також обвинувачена, яке періодична приходить відвідувати свого сина, який проживає разом з нею в даному будинку.

Письмовими доказами:

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення або таке, що готується прийнятої від потерпілої від 19 січня 2024 року, за яким, потерпіла повідомила, що в неї невідома особа вкрала кошти (а. с. 63).

Протоколом огляду місця події від 20 січня 2024 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду було домоволодіння потерпілої, а саме місце вчинення злочину. Також під час огляд були виявлені відбитки пальців рук, які були відкопійовані на ліпку стрічку та вилучені (а. с. 65-73-122).

Протоколом огляду місця події від 20 січня 2024 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду є банкнота номіналом 200 грн. серійний номер ЕГ8008572, яку добровільно видала ОСОБА_7 (а. с. 75-78).

Протоколом огляду від 20 січня 2024 року, з якого вбачається, що об`єктом огляду був відеозапис, який записаний на CD-R носій, на яких зафіксовано, як обвинувачена здійснює платіж за куплений товар грошовими коштами в сумі 500 грн., що належать потерпілій (а. с. 82-86).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27 січня 2024 року, згідно якого потерпіла показала яким чином вона виявила крадіжку грошових коштів (а. с. 88-92).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 лютого 2024 року, згідно якого обвинувачена показала яким чином вона здійснила крадіжку грошових коштів (а. с. 96-102).

Висновком експерта №СЕ-19/104-24/3855-Д від 26 січня 2024 року, згідно якого два сліди пальців рук розмірами 18х33 мм, 14х30 мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 40х46 мм, 42х41 мм вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 придатні для ідентифікації особи. Два сліди пальців рук розмірами 18х33 мм, 14х30 мм, відкопійовані на липкі стрічки розмірами 40х46 мм, 42х41 мм залишені вказівним пальцем лівої руки та мізинцем лівої руки особи дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 (а. с. 104-110).

Протоколом зняття показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, під час якого було знято показання технічних приладів, а саме камер відеоспостереження, що розташовані в приміщені магазину «Продукти» ФОП ОСОБА_7 , на яких зафіксовано факт розпорядження викраденими коштами обвинуваченою, що мало місце 16 січня 2024 року (а. с. 111-113).

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року, відповідно до якого обвинувачена визнана винуватою у вчинені кримінального правопорушення 04 листопада 2023 року передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Також під час судового розгляду було проведено демонстрацію відеозапису з камер спостереження магазину «Продукти» ФОП ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . На даному відеозапису зафіксовано, як обвинувачена здійснює купівлю алкогольних напоїв.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні.

Суд не приймає в якості належного доказу протокол огляду від 27 січня 2024 року, предметом огляду якого була банківська карта № НОМЕР_1 , оскільки сторона обвинувачення не змогла довести суду належність вказаного доказу (а. с. 94-95).

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка не працевлаштована, раніше судима, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини ОСОБА_8 , при цьому як зазначила потерпіла, бабуся дитини, будь-якого утримання дитини обвинувачена не здійснює.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставина, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченої до скоєного, те, що вона вину визнала, але щирого каяття та жалю вчиненого не висловлює, тому суд вважає, що в даній справі відсутня така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Суд не приймає посилання сторони обвинувачення, що відносно обвинуваченої наявна обставина, яка обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, оскільки як вбачається з копії паспорта потерпілої серії НОМЕР_2 , станом на день вчинення кримінального правопорушення потерпілій було 59 років, і тому вона не відноситься до осіб похилого віку (а. с. 166).

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням відсутності обставин справи, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, призначенням такого виду та строку покарання на думку суду буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами.

Суд також не вбачає підстав для призначення більш суворішого покарання.

Оскільки обвинувачена згідно відповіді від 10 жовтня 2024 року №21/33/1307-24 Дніпровського районного сектору №2 Філії Державної установи «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» у Дніпропетровській області відбула повністю покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України, тому питання щодо врахування вказаного покарання при визначені остаточного покарання судом не здійснюється.

Враховуючи, що обвинувачена вчинила крадіжку під час перебування в статусі обвинуваченої по іншому кримінальному провадженню, за вчинення корисливого кримінального правопорушення, за яке її було визнано винуватої вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2024 року, що свідчить, що будь-яких висновків обвинувачена не робить продовжує кримінальну поведінку, тому суд вважає, що підстав для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на якому наполягав захисник немає.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Запобіжний захід застосований ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2024 року відносно обвинуваченої закінчив свою дію (а. с. 27-28).

Враховуючи що обвинувачена під вартою не перебуває і інших покарань не відбуває, тому строк покарання обвинуваченій слід обраховувати з моменту її затримання на виконання даного вироку суду для відбуття покарання.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно постанови слідчого від 20 січня 2024 року грошові кошти номіналом «500» гривень, визнано речовим доказом у кримінального провадження №0000037 і передано на зберігання потерпілій, що підтверджується розпискою потерпілої, тому вказаний речовий доказ слід залишити потерпілій (а. с. 79-80, 81).

Постановою слідчого від 27 січня 2024 року оптичний диск CD-R з відеозаписом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 та постановою слідчого від 20 січня 2024 року оптичний диск з написом «Продукти» на якому міститься відеозаписи під назвами « ІНФОРМАЦІЯ_2 », визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000037, тому вказані докази слід зберігати при матеріалах кримінальної справи №192/336/24.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченої на користь держави підлягають стягненню, витрати пов`язані із залученням експерта для проведення судової трасологічної експертизи, вартість якої згідно довідки складає 1514 грн. 56 коп. (а .с. 103).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її затримання на виконання даного вироку для відбуття покарання.

Речові докази: грошові кошти номіналом «500» гривень залишити потерпілій, оптичний диск CD-R з відеозаписом слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 та оптичний диск з написом «Продукти» на якому міститься відеозаписи під назвами «Магазин Продкти.mp4» зберігати при матеріалах кримінальної справи №192/336/24.

Стягнути з ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 (п`ятдесят шість) коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1