Провадження № 1-кс/638/2965/24
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що 29 серпня 2024 року скаржником ОСОБА_5 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконного проникнення до приміщення обмінного пункту за адресою АДРЕСА_1 .

Надалі скаржнику стало відомо, що заяву зареєстровано за номером 19397 від 29.08.2024. Проте, станом на дату звернення з цією скаргою відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені, кримінальне провадження за даним фактом не розпочато.

У зв`язку з чим, скаржник просить скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 29.08.2024 про вчинення співробітниками СУ ГУ НП в м. Києві кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала, просила задовольнити.

Уповноважена особа ХРУП №3 ГНУП в харківській області до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги та надані скаржником докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною 6 вказаної статті регламентовано, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого або прокурора на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Узагальнюючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

При вивченні матеріалів скарги, слідчим суддею не виявлено належних доказів на підтвердження того, що уповноваженою особою ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, отримано наведену заяву ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 29 серпня 2024 року.

Так, скаржник у своїй скарзі зазначає, що її заява була зареєстрована 29 серпня 2024 за № 19397, однак до матеріалів скарги не долучено доказів направлення такої заяви, не долучено доказів її отримання органом досудового розслідування, а також доказів реєстрації за вказаним номером.

Відповідно до приписів «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» затвердженого наказом МВС України №100 від 08.02.2019 року (зі змінами), особу, яка заявляє або повідомляє про кримінальне правопорушення, уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський попереджає про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбачену статтею 383 Кримінального кодексу України. Уповноважена службова особа на лицьовому боці письмових заяв (повідомлень), протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення та іншу подію, рапортів поліцейських проставляє штамп реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, форму якого наведено в додатку 3 до цього Порядку. Якщо заява (повідомлення) надійшла до органу (підрозділу) поліції під час особистого звернення заявника одночасно з її (його) реєстрацією в ІТСІПНП або журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО), уповноважена службова особа оформлює та видає заявникові талон-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Артіко проти Італії» від 13.05.1980 року).

Згідно з вимогами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи скарги ОСОБА_5 є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку із чим у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1