Справа № 676/1013/23
Номер провадження 1-кп/676/65/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0001027 від 06 грудня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження №0001027 від 06 грудня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.289 КК України.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 30 листопада 2024 року включно.

Прокурор Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч.3 ст.331 КПК України подав письмове клопотання, яке підтримав у судовому засіданні, про продовження дії обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 2 місяці у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.289 КК України, а також наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст.177 КПК України, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора або змінити обвинуваченому ОСОБА_4 обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або ж визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України. В обґрунтування своєї позиції обвинувачений та захисники зазначили, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження наявності заявлених у клопотанні ризиків, які були би підставами для застосування щодо обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, в обвинуваченого перебуває на утриманні малолітній син, у нього мати інвалід 2-ї групи загального захворювання, їй протипоказана важка фізична праця, а отже вона потребує постійного стороннього догляду, який може бути забезпечений лише обвинуваченим. Крім того, ОСОБА_4 хворіє, у зв`язку з чим потребує постійного лікування та нагляду лікарів, а в умовах Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор» йому не може бути надана належна медична допомога. А тому у своєму обвинувачений та його захисник просили змінити обвинуваченому обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки прокурором не доведено передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстави для не визначення розміру застави, зокрема те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступних правових підстав.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань сторони обвинувачення або захисту про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, а також раніше неодноразово чотири рази засуджувався за вчинення умисних нетяжких та тяжких злочинів, судимості за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, та обвинувачується у вчиненні ряду нетяжких та тяжких умисних кримінальних правопорушень, які, як вбачається з обвинувального акту, були вчиненні через незначний період часу після звільнення з місць позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Зазначені обставини свідчать про наявність вагомих ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до правової позиції, наведеної у Постанові Верховного Суду від 14.02.2019 у справі №383/546/15-к суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права сторін у справі, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що, зокрема, метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи судом, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, із врахуванням викладених вище обставин, на переконання суду інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть достатніми для запобігання ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Із врахуванням вищевказаних обставин, в тому числі, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, наявність ризиків зазначених у пунктах 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, дає підстави для продовження строку утримання його під вартою, так як застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, не буде сприяти належній його процесуальній поведінці.

Крім того, стороною захисту не доведено, а судом в судовому засіданні не встановлено, що зникли ризики, які стали підставою обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи виникли нові вагомі обставини, що мають вирішальне значення та не були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Не є підставою для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу наявність у нього на утриманні малолітнього сина, а також та обставина, що його мати є інвалідом 2-ї групи. Також стороною захисту не доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 за станом здоров`я, в тому числі через наявну в нього хворобу, не може утримуватися в умовах ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», що він потребує медичної допомоги і що йому в умовах тримання під вартою не може бути надана належна медична допомога. До того ж, як вбачається з долученої захисником ОСОБА_6 до свого попереднього клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відповіді начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Хмельницькій області від 17 березня 2023 року №281/02-23ХМ, ОСОБА_4 постійно надається належна медична допомога, як лікарями-фахівцями Хмельницької міської медичної частини, так і лікарями-фахівцями територіальних лікувальних закладів МОЗ України.

Визначаючи строк, на який слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із складності справи, обсягу доказів сторони захисту, які слід ще дослідити, необхідності виклику в судове засідання за клопотанням сторони захисту для допиту експерта Тернопільського відділення Київського НДІСЕ ОСОБА_7 для роз`яснення висновку експерта від 25.11.2022 року №752/22-22, а також розгляду заявлених стороною захисту ряду інших клопотань, які уже заявлені стороною захисту та які ще планує заявити сторона захисту. А тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23 січня 2025 року включно.

Крім того, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне, у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (ч.2 ст.289 КК України). З цих же підстав суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави. Твердження захисників про відсутність підстав для застосування судом вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки прокурором не надано суду доказів на підтвердження передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстави для не визначення розміру застави, зокрема те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , є безпідставними, оскільки, як вбачається з даних дослідженого в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису вказаної слідчої дії, а також показань потерпілого ОСОБА_8 у судовому засіданні, останній ствердив, що при заволодінні належним йому автомобілем до нього ОСОБА_4 було застосовано насильство. Таким чином прокурором надано суду докази на підтвердження зазначеної обставини, проте питання допустимості цих доказів буде вирішено судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. За таких обставин, будь-яких підстав вважати, що ОСОБА_4 необгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , а отже про відсутність передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстави для не визначення розміру застави, на момент розгляду клопотання прокурора не вбачається.

У ч.3 ст.5 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» міститься норма, яка виходить із загального принципу ст.5 Конвенції: законне тримання під вартою має бути розумним. Конвенція вимагає, аби тримання під вартою до судового вироку не перевищувало розумних строків. Хоч якою би була причина тримання під вартою, у кожному випадку слід визначити, чи перетнув строк до ухвалення вироку щодо обвинуваченого розумні межі, тобто межі надмірності, які, за обставинами справи, могли бути розумно застосовані до особи, чия невинуватість презумується.

Згідно з практикою Суду, зокрема з його рішенням у складі Великої палати у с праві «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На переконання суду судовий розгляд кримінального провадження із врахуванням складності кримінального провадження, кількості кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, а також поведінки учасників кримінального провадження, на даний час здійснюється у розумні строки, з огляду на критерії, передбачені ст. 28 КПК України.

Керуючисьст.ст.331, 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 липня 2022 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 23 січня 2025 року включно.

Направити копію ухвали для відома та виконання начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1