Справа № 191/4434/24
Провадження № 1-кп/191/374/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

за участю обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості (між прокурором та підозрюваним, захисником)у кримінальному провадженні № 0000075 від 15.08.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

06.02.2024 року о 15:17 годин надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 06.02.2024 року о 15:16 годин, за адресою: АДРЕСА_3 відносно ОСОБА_5 вчинено кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

06.02.2024 року ОСОБА_5 , запрошено до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000107.

06.02.2024 року ОСОБА_5 слідчим вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

Одержавши від слідчого роз`яснення змісту статті 63 Конституції України, порядку проведення допиту та права потерпілого, передбачених статтею 56 КПК України, та обов`язків, передбачені статтею 57 КПК України, будучи письмово попередженим слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, про що ОСОБА_5 власноручно поставив особистий підпис у відповідній графі протоколу допиту у якості потерпілого.

06.02.2024 року в період часу з 19:30 годин по 19:55 годин ОСОБА_5 , перебуваючи в кабінеті старшого слідчого Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 (за адресою: АДРЕСА_4 , будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність згідно ст. 384 КК України, надав свідчення про те, що 06.02.2024 року він перебував за адресою: АДРЕСА_5 де у нього з кишені випав його мобільний телефон. ОСОБА_5 почав шукати свій мобільний телефон та в цей момент до нього підійшов ОСОБА_7 , та в ході бесіди зазначив, що може допомогти повернути/знайти телефон за винагороду у розмірі 200 гривень. Під час вказаної бесіди ОСОБА_5 дістав з кишені належні йому 500 гривень та в цей момент ОСОБА_8 смикнув з рук ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 500 гривень та зник у невідомому напрямі.

15.03.2024 року з врахуванням показань ОСОБА_5 відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за ч. 4 ст. 186 КК України за № 0000207 за ч. 4 ст. 186 КК України.

В подальшому кримінальні провадження за № 0000107 та за № 0000207 були об`єднанні в одне кримінальне провадження.

З урахуванням зібраних доказів (в тому числі показань ОСОБА_5 ) 15.03.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 395 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та 28.03.2024 року обвинувальний акт скеровано до суду.

В послідуючому, ОСОБА_5 , 14.08.2024 року приблизно о 15:20 годин (більш точний час не встановлений) прибув за викликом суду до приміщення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, який розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Троїцька, 1, з метою участі у судовому засіданні по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000107 від 06.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України у якому ОСОБА_5 визнаний потерпілим.

Так, 14.08.2024 року в період часу з 15:30-16:15 годин (більш точний час не встановлений) ОСОБА_5 , перебуваючи у залі судових засідань на другому поверсі у приміщенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, який розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Троїцька, 1, будучи ознайомленим з правами та обов`язками потерпілого передбаченими статтями 56, 57 КПК України, в тому числі з обов`язком не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення умисно, в тому числі будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та приведеним до присяги судом надав в судовому засіданні завідомо неправдиві показання щодо обставин справи. Зокрема, він зазначив, що факту грабежу відносно нього не було, а грошові кошти в сумі 500 гривень він добровільно передав ОСОБА_8 в розрахунок за допомогу у знаходженні його мобільного телефону. Також, ОСОБА_5 почав стверджувати, що ОСОБА_8 не висмикав у нього з рук грошову купюру номіналом 500 гривень. ОСОБА_9 повідомив, що після того, як він передав грошові кошти в сумі 500 грн., ОСОБА_8 , останній зник з його поля зору та не виконав обіцянку в частині знаходження мобільного телефону. Окрім вказаного ОСОБА_9 повідомив, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 на протязі однієї години не повернувся, він вирішив подзвонити до поліції та повідомити про факт вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 розуміючи неправдивий характер своїх показань наданих суду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно та з метою приховання істини у кримінальному провадженні, шляхом введення суду в оману, в ході проведення допиту потерпілого надав суду неправдиві відомості про факт та обставини не вчинення відносно нього кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, які не відповідають дійсності, чим штучно створив доказ захисту ОСОБА_8 .

На підставі викладеного ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України тобто, завідомо неправдиве показання потерпілого, надані суду, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 384 КК України, тобто, завідомо неправдиве показання потерпілого, надані суду, поєднані зі штучним створенням доказів захисту.

20.09.2024 року між сторонами кримінального провадження: прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000075 від 15.08.2024 рокуз одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку, було укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. ст. 394, 424, 468, 469, 472 - 474 КПК України в приміщенні Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області, згідно умов якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та сторонами погоджено вид та міру покарання, передбачені в межах санкції ч. 2 ст. 384 КК України, у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Крім того, пояснив суду, що цілком розуміє характер обвинувачення, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки невиконання угоди, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений також пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просив суд затвердити угоду.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , підтримав позицію обвинуваченого, зазначивши, що угода про визнання винуватості відносно останнього, укладена у відповідності із КПК та КК України, та в його присутності, просив суд її затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором, обвинуваченим та його захисником, повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КК України, КПК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також враховано особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю.

В якості пом`якшуючих покарання обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно положень ст. 67 КК України, відсутні.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості та вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України у виді обмеження волі, із застосуванням ст.75, ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.09.2024 року у кримінальному провадженні № 0000075 від 15.08.2024 рокуукладену між прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 з іншого боку.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1