УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув вищу освіту, офіційно не працевлаштований, проживає у шлюбі без його державної реєстрації, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 від 26.06.2024,

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Київської міської прокуратури ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 від 26.06.2024 року.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000763 від 26.06.2024 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного провадження 26 червня 2024 року ОСОБА_3 затриманий на підставі ст. 208 КПК України та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28 червня 2024 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, строк дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_3 , спливає 24.08.2023, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представилось можливим внаслідок його складності.

При цьому, на переконання органу досудового розслідування, підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, враховуючи наявність на даний час вищевказаних ризиків, а також те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, існує необхідність у продовженні раніше обраного стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні вказала, що строк досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження продовжено до 26.09.2024 року. Також зазначила, що ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 за ч. 2 ст. 286-1 КК України, який наразі оскаржується в апеляційній інстанції, повторно, порушивши вимоги ПДР, здійснив наїзд на пішохода на пішохідному переході. Так, потерпілим в рамках даного провадження є малолітня дитина 2014 року народження, сирота, який тривалий час після ДТП перебував у комі. Враховуючи наведені обставини, просила клопотання задовольнити, продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначаючи розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказуючи, що саме клопотання необґрунтоване. Органом досудового розслідування залишився поза увагою той факт, що після ДТП ОСОБА_3 надавав потерпілому допомогу, наразі його цивільна дружина постійно контактує із опікуном потерпілого хлопчика та надає необхідну допомогу. Сам ОСОБА_3 щиро кається та повністю визнає свою провину. Враховуючи наведене, просив змінити підзахисному ОСОБА_3 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, надавши йому можливість працювати та відшкодувати завдану потерпілому шкоду, а також займатися волонтерською діяльністю.

Підозрюваний ОСОБА_3 зазначив, що шкодує про вчинене та щиро розкаюється, просить звільнити його з-під варти. Визнав, що після вчинення попереднього злочину, пов`язаного з керуванням автомобілем у нетверезому стані, він дійсно кілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, проте запевняв, що керував автомобілем лише у найнеобхідніших випадках.

Вислухавши думку учасників провадження, ретельно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також надані прокурором у судовому засіданні документи, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора ОСОБА_2 встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000763 від 26.06.2024 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В рамках даного провадження 26 червня 2024 року ОСОБА_3 затриманий на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26 червня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_3 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_3 до вчинення даного кримінального правопорушення не є очевидно необґрунтованим.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, вагомість доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні даного злочину, характер його вчинення, покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його судом винуватим, дані про особу ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшла висновку, що встановлені при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_3 ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати та на даний час не зменшилися.

Так, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. На існування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує обґрунтована підозра ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до санкції інкримінованої підозрюваному статті, останньому у разі визнання його судом винуватим може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з позбавленням права керувати транспортним засобами на строк до трьох років. Відтак, останній, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та у подальшому суду.

Також слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 , перебуваючи в статусі підозрюваного, має можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження, з яких останньому стане відомо анкетні дані свідків пригоди, а також місця їх реєстрації та проживання, яких останній може схилити до зміни показань, відмови від дачі показань або їх спотворення.

Крім того, наявним є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху, про що свідчить його суб`єктивне ставлення до безпеки керування транспортними засобами і можливості настання тяжких наслідків. Так, вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, який наразі оскаржується в апеляційному порядку. Отже, дані та аналогічні порушення прямо вказують на нехтування підозрюваним дотримання правил дорожнього руху України в цілому та умисного їх порушення.

Таким чином, враховуючи характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_3 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є всі підстави вважати, що підозрюваний може полишити місце свого постійного проживання, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування або іншим чином впливати на свідків та малолітнього потерпілого у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти аналогічні злочини та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні прокурора ОСОБА_2 .

Разом з тим, більш м`які запобіжні заходи, такі як застава, особисте зобов`язання чи порука із покладенням на підозрюваного ОСОБА_3 відповідних обов`язків, не усунуть ризик можливого тиску на свідків у кримінальному провадженні, а також малолітнього потерпілого, оскільки при таких запобіжних заходах, забороняючи спілкування з конкретними особами, орган досудового розслідування розкриває їх дані, що на даній стадії розслідування є недопустимим.

У свою чергу, застосування стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема, цілодобового, також не забезпечить усунення існуючих ризиків, оскільки підозрюваний і надалі матиме можливість контактувати із учасниками кримінального провадження.

Оцінюючи в сукупності надані докази та встановлені в судовому засіданні обставини, а також враховуючи доводи сторони захисту та сторони обвинувачення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_3 є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому, підлягає задоволенню.

Разом з тим, доводи захисника ОСОБА_5 щодо необґрунтованості клопотання спростовуються долученими матеріалами кримінального провадження №0000763 від 26.06.2024 року. У свою чергу, твердження адвоката щодо надання ОСОБА_3 та його цивільною дружиною допомоги малолітньому потеплілому та зайняття ОСОБА_3 . волонтерською діяльністю не доведено будь-якими доказами, наданими слідчому судді. При цьому, щире каяття ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, на переконання слідчого судді, не свідчать про можливість звільнення підозрюваного ОСОБА_3 з-під варти та застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, не має на утриманні осіб, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, офіційно непрацевлаштований, є засудженим вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 за вчинення кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, який наразі оскаржується в апеляційному порядку, в сукупності свідчать, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 та не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

У свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та, визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Разом з тим, враховуючи тяжкість та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, шкоду, заподіяну діями останнього малолітньому потерпілому у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, особу підозрюваного, дані, які його характеризують, беручи до уваги той факт, що вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.01.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду, можливості впливати на свідків та інших учасників провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчинення аналогічних злочинів або вчинити інші кримінальні правопорушення, вагомості наявних доказів підозри, дають підстави слідчому судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, позбавить орган розслідування можливості в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками провадження, здійснення останнім впливу на свідків та потерпілого з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню вчиненню необхідних процесуальних дій та виконанню процесуальних рішень.

Отже, слідчий суддя, вважаючи, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження підозрюваному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України, визначити строк тримання підозрюваного ОСОБА_3 під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 вересня 2024 року включно.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 369-372 КПК України, ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 вересня 2024 року включно без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали оголосити 19 серпня 2024 року об 11 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1