Справа № 545/2327/24
Провадження № 1-кп/545/722/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Домбарівка, Домбарівського району, Оренбурзької області, громадянки України, з середньо-технічною освітою, розлученої, пенсіонерки, інваліда 2 групи, зареєстрованоїта фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.06.1996 Верховною Радою України прийнято Основний Закон України - Конституцію України.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент російської едерації (далі - рф) володимирпутін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зсрф на територію У країни.

Так, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частини території України, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Збройна агресія рф продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

У подальшому, Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 06 листопада 2023 року №734/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024 та від 06 травня 2024 року №271/2024 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, строк дії воєнного стану в Україні продовжувався. Дія воєнного стану в Україні триває до теперішнього часу.

Встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , з метою обміну інформацією з невизначеним колом осіб, за допомогою електронного пристрою, приблизно у 2019 році (більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено) у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Однокласники», за електронною адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », створила електронну сторінку (аккаунт) під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 », яка має електронне посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У період з 17.04.2022 по 19.04.2022 ОСОБА_4 , займаючи антиукраїнську позицію та підтримуючи дії держави-агресора (російської федерації) у проведенні агресивної війни проти України, маючи злочинний умисел, спрямований на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії фосійської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, реалізуючи та бажаючи довести його до кінця, і досягнути злочинну мету, а також доведення цих матеріалів до відома користувачів сайту «Однокласники», усвідомлюючи, що зазначений сайт відвідується необмеженим колом осіб, у тому числі з числа громадян України, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A30» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 ), здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Однокласники» на електронній сторінці під мережевим псевдонімом « ОСОБА_6 », яка має електроннепосилання: ІНФОРМАЦІЯ_2 публікації та коментар до даної публікації, у яких містяться виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, а саме:

«Лариса, смотрите, говорите всем! Всем рассылайте, всем объясняйте! Если бы русские не начали эту войну, хотя бы на четыре дня, начали хотя бы на четыре дня позже, было бы сов сем плохо, было бы плохо россии, было бы плохо Крыму, а нас бы давно уже не было. Если бы русские делали то, что говорят и пишут, то на русские победили бы максимум на пятый день. Но русские не заходят в города, они не стреляют по городам. Русские, если заходят в освобожденный город, они бегут по всем этажам, по всем комнатам, по всем подвалам и раздают хлеб, воду разносят, а наши украинцы заходят в подвалы расстрелевают и снимают кольца и драгоценности с пальцев и шеи. Рассказывайте это всем и молитесь на своего президента. Молитесь!»

Та коментар до вказаної публікації: «К більшому сожалению, это так!!! Начисты воюют, больше говорить не буду».

Відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи №400-403 від 15.11.2023, проведеної експертами Полтавського відлілення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, у даних публікаціях наявні висловлювання, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Відповідно до вказаного висновку експерта, інформація наявна в наданому на дослідження текстовому матеріалі має публічний характер.

Зміст даних публікацій, доведений до відома та доступний до вільного перегляду невизначеному колу осіб - користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет «Однокласники», які відвідували електронну сторінку « ОСОБА_6 », а також шляхом автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» вищеназваного аккаунту.

Тобто, ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, з метою швидкого розповсюдження інформації та донесення до необмеженого кола осіб інформації антиукраїнської спрямованості, у період з 17.04.2022 по 19.04.2022 здійснила поширення у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет-мережі «Однокласники» матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території У країни та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, заперечення тимчасової окупації частини території України та глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

30.05.2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

За умовами угоди обвинувачена зобов`язалася давати правдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду, сприяти у встановленні обставин вчинення інкримінованого злочину, беззастережно визнати у судовому засіданні вину у вчиненні злочину.

При укладенні даної угоди прокурором враховані такі обставини :

- характер і тяжкість кримінальних правопорушень;

- можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні;

- процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду;

- економія бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням;

- відсутність у справі потерпілих осіб, яким завдано шкоду;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб;

- особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має похилий вік, є інвалідом ІІ групи, позитивні характеристика за місцем проживання, її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

- кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів;

- особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

- особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч. 5ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та за вимогами п.1 ч.4 ст. 469 КПК України передбачено можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, щодо нетяжких злочинів.

Встановлено, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону.

Також встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника ОСОБА_5 та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна. Враховуючи пом`якшуючі обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку з чим в порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 14491,48 грн.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвали Октябрського районного суду м .Полтави від 16.02.2023, зняти після вступу вироку в законну силу.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.96-1,96-2 КПК України необхідно застосувати спеціальну конфіскацію до знаряддя злочину - мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy A30» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 ),власником якого є обвинувачена, вилучивши примусово безоплатно у власність держави.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Угоду від 30 травня 2024 року по кримінальному провадженню про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75ККУкраїни звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладенням обов`язків , передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із проведення судових експертиз у розмірі 14491,48 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто одну гривню 48 копійок) на користь держави.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 16.02.2023, зняти після вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ - мобільний телефон Nokia 8, модель ТА-1052, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_4 після набрання вироком суду законної сили.

Застосувати спеціальну конфіскацію, вилучивши примусово безоплатно у власність держави мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A30» (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEL 2: НОМЕР_2 ).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд обвинуваченою, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1