Провадження № 1-кс/202/7235/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

28 жовтня 2024 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 20.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 20.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 23 жовтня 2024 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 19.10.2024 о 17:00 водій ОСОБА_4 , 1973 року народження, керуючи автомобілем ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Передова в бік вул. Семиренківська поблизу буд. 2, при випередженні допустив зіткнення з велосипедом марки AVANTI рожевого кольору, під керуванням ОСОБА_5 , 2012 року народження, який рухався попутно праворуч від авто.

Внаслідок пригоди тілесні ушкодження отримав ОСОБА_6

19.10.2024 в ході проведення огляду місця події оглянуто велосипед марки AVANTI рожевого кольору, який 20.10.2014 було визнано речовим доказом.

З метою забезпечення збереження речових доказів просив слідчого суддю накласти арешт на транспортний засіб: велосипед марки AVANTI рожевого кольору, власником якого є ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який був вилучений та розміщений на майданчику тимчасового тримання транспорту, за адресою: АДРЕСА_2 , з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Прокурором до матеріалів клопотання долучено заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Враховуючи неявку учасників процесу та їх належне повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання без участі учасників процесу.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000013 від 20.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 жовтня 2024 року за участю автомобіля марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та велосипеда марки AVANTI рожевого кольору, під керуванням малолітньої дитини ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра Дніпропетровської області

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що 19 жовтня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди велосипед марки AVANTI рожевого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено та направлено на майданчик тимчасового тримання транспорту, за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою старшого слідчого СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 20 жовтня 2024 року велосипед марки AVANTI рожевого кольору, долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000013 від 20.10.2024 року в якості речових доказів.

В свою чергу, ОСОБА_7 , яка є власником вилученого транспортного засобу велосипеду марки AVANTI рожевого кольору, в рамках кримінального провадження № 0000013 від 20.10.2024 року є третьою особою щодо майна якої вирішується питання про арешт.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження .

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений транспортний засіб є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема за допомогою експертних досліджень. При цьому існує загроза приховування, перетворення транспортного засобу.

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника або володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків, оскільки мав місце злочин, внаслідок якого малолітня дитина отримала тілесні ушкодження. Для проведення експертних досліджень безпосередньо потрібен вказаний транспортний засіб.

Тобто таке обмеження відповідатиме вимогам законності та не буде свавільним.

Тим більше, що арешт носить тимчасовий характер та може бути скасований у порядку, передбаченому статтею 174 КПК України.

Враховуючи наведене, клопотання прокурора необхідно задовольнити та з метою збереження речового доказу накласти арешт на авелосипед марки AVANTI рожевого кольору, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000013 від 20.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, на велосипед марки AVANTI рожевого кольору, який належить на праві власності ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1