В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м.Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді в режимі відеоконференції кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000414 від 28.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянки України, маючої повну середню освіту, працюючої на ШУ «Дніпровська», шахта Самарська машиністом насосних установок, заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

27.09.2024 року приблизно о 15 години 15 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи в кімнаті приймання громадян, що розташована на першому поверху Павлоградського РВП за адресою АДРЕСА_2 , де відносно останньої працівником ВРПП Павлоградського РВП ГУНІ в Дніпропетровській області було винесено протокол по справі про адміністративне правопорушення, у зв?язку із вчиненням ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП.

У відповідності до п. 8 Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України N? 1376 від 06.11.2015, протокол по справі про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, виготовленому друкарським способом, згідно з технічним описом бланка протоколу по справі про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію і номер.

Під час складання вищевказаного документу, який у відповідності до вищевказаної Інструкції є офіційним документом, у гр. ОСОБА_3 виник умисел на його пошкодження в особистих інтересах.

Далі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на пошкодження офіційного документу, 27.09.2024 року, близько 15 години 15 хвилин, перебуваючи в приміщені Павлоградського РВП за адресою АДРЕСА_2 , діючи умисно, в особистих інтересах, з метою уникнення нею адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взявши до рук протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД N?350329 від 27.09.2024 року за ст. 173 КУпАП для ознайомлення та подальшого підписання, та під час ознайомлення з протоколом умисно пошкодила його, шляхом розірвання на , частини, привівши таким чином вищевказаний офіційний документ у стан, який перешкоджає його подальшого використанню за цільовим призначенням.

Дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто умисне знищення офіційних документів вчинене в інших особистих інтересах.

Під час досудового розгляду, 11 жовтня 2024 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світличної Ганни, 64, була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 згодна з кваліфікацією дій саме за ч.1 ст. 357 КК України, а саме в умисному знищенні офіційних документів вчинене в інших особистих інтересах, та під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу.

Обвинувачена ОСОБА_3 , її захисник у підготовчому судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України в обсязі обвинувачення. Їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї уразі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомила про добровільність своєї позиції, просила затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити їй узгоджене покарання.

Прокурор у підготовчому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України віднесена до категорії кримінальних проступків. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою вину, підтвердила обставини вчинення інкримінованих їй дій, викладених в обвинувальному акті, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, заміжня , працює, за місцем проживання характеризується задовільно, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання не встановлено. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 357 КК України, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов не заявлений .

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11 жовтня 2024 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000414 від 28.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази у кримінальному провадженні: ДВД-Р диск з відеозаписом з камери відеоспостереження; чотири фрагменти протоколу про адміністративне правопорушення, який зберігається в спец.пакеті PSP№ 1084697 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 3183,60 ( три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок).

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1