ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1645/24 Справа № 237/3318/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_9 -

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 серпня 2024 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя зазначає про обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання їх вчиненню шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

На вказане рішення захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 відмовити. Обрати ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, домашній арешт, або особисте зобов`язання, або зменшити розмір застави. Зазначає, що ризики зазначені в клопотання є надуманими. Підозра відносно ОСОБА_9 є необґрунтованою та недоведеною. Крім того, доказів умислу на збут наркотичних засобів Роговцем слідством до суду першої інстанції не надано. Судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_10 має на утриманні мати похилого віку, цивільну дружину яка є вагітною. Судом застосована застава, яка є непомірною для ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо наявності ризиків зазначених у клопотанні, колегія суддів зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є саме запобігання спробам підозрюваного вчинити певні дії визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а не покарання за вже скоєні переховування, втечу, вплив на потерпілих тощо.

Так, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 відноситься до категорії тяжких, а саме у сфері наркотичних засобів, та передбачає покарання до 10 років позбавлення волі.

Фактично, подана апеляційна скарга викликана самим лише недосягненням бажаного результату у виді звільнення підозрюваного ОСОБА_9 з під варти, що в жодному випадку не може бути підставою для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

При цьому, відсутність, на теперішній час, фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання ОСОБА_9 під вартою є не лише очікування суду, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ризики наведені у клопотанні прокурора та констатовані в ухвалі слідчого судді в достатній мірі обґрунтовані, а застосування відносно ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу є повністю виправданим, оскільки більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні забезпечити належного та достатнього контролю за діями підозрюваного.

Обговорюючи питання наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 злочину, колегія суддів зазначає, що факти, які підтверджують підозру на етапі обрання запобіжного заходу не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити.

Крім того, колегія суддів зазначає, що захисник, як на підставу звільнення ОСОБА_9 з під варти посилається на те що він має на утриманні мати похилого віку та вагітну дружину. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого злочину, а відтак вони очевидно не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні підозрюваним моделі поведінки, а тому не здатні перешкодити йому у разі звільнення з під варти, втекти від слідства та суду чи здійснити вплив на свідка або вжити інших дій з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обговорюючи питання апелянта щодо зменшення обвинуваченому ОСОБА_9 розміру застави, слід зазначити, що відповідно до ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним.

Суд першої інстанції при визначенні розміру застави дотримався вимог діючого законодавства в повному обсязі, з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину та особи обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наразі тримання обвинуваченого під вартою, з заставою у визначеному розмірі є обґрунтованими та виправданими, оскільки виключно в такому виді можливо забезпечити досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді є законною обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 309, 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 08 серпня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді