Номер провадження 1-кс/201/3774/2024
УХВАЛА

Іменем України

06 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зобов`язання дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надати представнику потерпілого на ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000095 від 16.02.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру від 15.04.2024 р.) звернувся зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у поряду ст. 303 КПК України, у якій просив зобов`язати дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ознайомити представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження № 0000095 від 16.02.2014 року за ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що він звернувся із клопотанням до дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 220, 221 КПК України, в якому просив надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення.

До цього часу клопотання не розглянуто, не прийнято жодного процесуального рішення.

На підставі викладеного, просив скаргу задовольнити.

Заявник в судове засідання надав заяву, в якій просив скаргу розглядати без його участі, вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Ураховуючи неприбуття сторін у судове засідання для розгляду скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали приходить до такого висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілий і його представник за своїм процесуальним статусом не відносяться ані до сторони захисту ані до сторони обвинувачення, так як його статус визначений окремим параграфом 4 «Потерпілий і його представник».

Отже потерпілий набуває прав за рішенням слідчого (прокурора) або з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Заява про вчинення кримінального правопорушення підлягає внесенню до ЄРДР у порядку ст. 214 КПК України і лише після її внесення, у цьому провадження заявник може набути статусу потерпілої особи.

Відповідно до вимог п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

Відповідно до ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Статтею 222 КПК України передбачена недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування. Так, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню потерпілого, слідчий повинен виконати вимоги ст. 221 КПК України, оскільки у разі не надання певних матеріалів кримінального провадження настає право оскаржити рішення слідчого до слідчого судді, який у відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, слідчий, або прокурор повинене надати потерпілому ті матеріали досудового розслідування для ознайомлення, що не містять відомостей про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню шляхом зобов`язання дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, або іншу уповноважену особу, надати представнику потерпілого ОСОБА_4 адвокатові ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000095 від 16.02.2014 року, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про зобов`язання дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надати представнику потерпілого на ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000095 від 16.02.2014 року задовольнити частково.

Зобов`язати дізнавача СД ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу надати представнику потерпілого ОСОБА_4 адвокатові ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0000095 від 16.02.2014 року, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1