Справа № 565/2346/24
Провадження № 1-кп/565/200/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

- захисника - ОСОБА_5 ,

- потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000395 від 25.09.2024 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рудка Володимирецького району Рівненської області, незаміжньої, непрацюючої, з професійно-технічною освітою, не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 21 вересня 2024 року приблизно о 5 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, розуміючи, що її дії є непомітними для оточуючих осіб, шляхом вілього доступу таємно викрала з жіночої сумки грошові кошти в сумі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень), належні ОСОБА_6 , чи спричинила останній майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

23.10.2024 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст. 185 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, прокурор ОСОБА_7 та підозрювана ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Крім цього, до угоди долучена згода потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в обсязі обвинувачення, дала згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить угоду про визнання винуватості, яку уклала добровільно, затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди та пояснила, що вказана угода відповідає її інтересам, обвинувачена повністю відшкодувала їй шкоду і вона будь-яких претензій до обвинуваченої не має.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченої, її захисника, приходить до наступного висновку. Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремих осіб, потерпіла надала письмову згоду прокурору на укладення угоди, тому угода не суперечить вимогам закону.

Свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачена визнала беззастережно, щиро розкаялася, та добровільно відшкодувала завданий збиток.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості. ОСОБА_4 погодилася із прокурором на призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання з наданням іспитового строку та покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66,67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч.4 ст.185 КК України, укладення угоди про визнання винуватості не порушує права потерпілої, оскільки остання надала письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди, що відповідає положенню абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотав продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, серед іншого, рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09.10.2024 до обвинуваченої ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк до 26.11.2024 року.

Зазначеною ухвалою суду встановлено існування заявлених прокурором ризиків переховування обвинуваченої від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень. Вказані ризики на теперішній час не відпали та виправдовують продовження застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. За таких обставин, приймаючи рішення щодо запобіжного заходу в порядку п.2 ч.3 і п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за належне продовжити дію запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченій ОСОБА_4 до дня набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368-371, 374, 474-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2024 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обраного щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

На час дії запобіжного заходу покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до суду;

-не відлучатись із с. Рудка Вараського району Рівненської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання.

Речові докази у справі: грошові кошти у вигляді двох купюр по 500 грн кожна серії ХБ № 9528928, ВД № 1802818 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1