Житомирський апеляційний суд
Справа №273/1748/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/559/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.09.2024,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність інспектора-чергового Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, а провадження повернути до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі, як і розглянути питання про відвід слідчого судді.

Вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України, та винесена з грубими порушеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та з порушенням завдань і загальних засад кримінального процесуального законодавства, передбачених статтями 2, 9, 10, 11, 17, 21, 22, 55, 56, 84-87, 91-94, 99, 214, 303, 306, 307 КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Вважає, що судом першої інстанції порушені правила територіальної підсудності.

Зазначає, що під час винесення оскаржуваної ухвали слідчий суддя, замість здійснення йому повноважень судового контролю за дотриманням прав і свобод та інтересів потерпілої ОСОБА_5 , грубо порушив цілу низку норм Конституції України, процесуального (КПК) права.

Посилається на те, що слідчим суддею було допущено службову недбалість та розглядалась скарга від 05.04.2024 року, про яку вказано на першій сторінці в ухвалі замість скарги від 16.08.2024 року. Також слідчий суддя порушив ч.3 ст.214 КПК України, де за змістом цієї статті заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слідчим суддею також не взято до уваги, що згідно статті 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки заяви особи про наявність ознак злочину, а полягає лише у механічному внесенні цієї заяви до ЄРДР.

Вказує, що в її заяві про злочин від 11.08.2024 року вказано місце злочину: Звягельський РВП ГУНП в Житомирській області, час злочину: відлік від дати ухвал, спосіб: невиконання рішень суду (ст.382КК України), а також в заяві вказані прізвища ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ), хто вчинив злочин. Але слідчий суддя прийшов до помилкових висновків, що її заява про злочин не є заявою про вчинення злочину, що суперечить викладеному змісту в її заяві про злочин від 11.08.2024 року.

ОСОБА_5 будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду провадження в судове засідання апеляційного суду на розгляд провадження не з`явилася. Клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження до суду не надсилала.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Прокурор будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду провадження в судове засідання апеляційного суду на розгляд провадження не з`явився. Разом з тим надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, що в порядку ст.406 КПК України, що є підставою для розгляду апеляційного провадження в письмовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як убачається з матеріалів провадження №273/1748/24, ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою, у якій просила визнати бездіяльність лейтенанта поліції ОСОБА_6 та відповідальних осіб Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за її заявою від 11.08.2024 про вчинення кримінального злочину уповноваженими особами Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Згідно змісту цієї скарги, ОСОБА_5 11.08.2024 звернулась до Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області з заявою про кримінальне правопорушення вчинене начальником слідчого відділення ОСОБА_13 , заступником начальника слідчого відділення Д Куліковим, начальником сектору дізнання ОСОБА_14 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, просила внести відомості за її заявою до ЄРДР та зобов`язати надати їй пам`ятку потерплої та розпочати досудове розслідування, а саме за фактом не виконання вказаними особами ухвал слідчих суддів.

Заява ОСОБА_5 від 11.08.2024 отримана органом поліції 11.08.2024 та зареєстрована в ІТС «Інфомаційний портал Національної поліції України» за №12569 (а.п.1-6).

З урахуванням зазначеного, за результатами судового розгляду цієї заяви, слідчим суддею встановлено, що звернення ОСОБА_5 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей за даною заявою до ЄРДР та початку досудового розслідування відсутні.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення, вона не містить жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в заяві особами кримінально-караного діяння, а тому наведене не може бути підставою для скасування рішення слідчого судді.

Крім того, на електронну адресу апеляційного суду прокурором надіслано заяву в якій зазначено, що сектором дізнання та слідчим відділенням Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області на підставі ухвал Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області за заявами ОСОБА_5 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень. На підтвердження зазначеного долучив копії відповідних витягів. При цьому в даній заяві зазначено, що Звягельською окружною прокуратурою 06.09.2024 за №54-84-3928вих24 ОСОБА_5 надано письмову відповідь про стан досудового розслідування по вказаним кримінальним провадженням.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею порушено правило територіальної підсудності, прохання вирішити питання про відвід судді, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки питання про зміну підсудності вирішено апеляційним судом, а питання відводу судді суду першої інстанції не є компетенцією апеляційного суду.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404,406,407,422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.09.2024, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність інспектора-чергового Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :