Справа № 276/2064/24
Провадження по справі 1-кс/276/310/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, подане слідчим СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000262 від 08.09.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , в частині позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним автомобілем та напівпричепом, а також лісопродукцію, а саме деревину в колодах породи вільха, береза та верба об`ємом близько 40 м?, з позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 06.09.2024, екіпажем наряду АДРЕСА_1 , зупинено автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантаженим лісопродукцією, а саме деревиною в колодах породи вільха, береза та верба. В подальшому водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 надано документи на вказану лісопродукцію, в якій виявлено порушення.

07.09.2024 проведено огляд місця події на ділянці дороги неподалік від будинку АДРЕСА_2 , було вилучено автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантаженим лісопродукцією, а саме деревиною в колодах породи вільха, береза та верба об`ємом близько 40 м?. Вказаний автомобіль вилучено до ВП №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області, однак через відмову водія ОСОБА_6 переміщати транспортний засіб, залишено під охорону на місці події.

Згідно наданих водієм ОСОБА_6 документів на лісопродукцію, зокрема договору підряду №2 від 01.01.2024 укладеного між замовником Приватним підприємством «Новозаводські Аграрні Інвестиції» в особі директора ОСОБА_7 та підрядчика фізичної особи підприємця ОСОБА_5 встановлено, що в ч. 1 п. 1.1 предметом договору є виконання підрядником на свій ризик, власними та залученими силами, власними технічними засобами, за завданням замовника роботи по приведенню земельних ділянок до стану сільськогосподарських виробничих потреб на орендованих замовником земельних ділянках (перелік робіт та кадастрові номери земельних ділянок наведено в додатку №1 до договору і є невід`ємною його частиною).

Згідно п. 1.2 «Підрядник» зобов`язується виконати роботи за завданням замовника у терміни, згідно погодженого графіка між сторонами, а замовник прийняти і оплатити виконану роботу у визначені Договорами терміни.

Згідно ч. 3, п. 3.1 вказаного договору, замовник зобов`язаний оплатити роботи після укладення акту виконаних робіт. Згідно п. 3.5 форма розрахунку здійснюється за домовленістю сторін. Окрім того в наданих документах відсутнє підтвердження з Пулинської селищної ради щодо надання дозволу на проведення розліснення земельних ділянок на території вказаного підприємства, що в свою чергу може вказувати на те, що деревина здобута незаконним шляхом та її порубку здійснили у іншому невстановленому досудовим розслідуванням місці.

Таким чином не встановлено факту законності вирубки деревини на паях Приватного підприємства «Новозаводські Аграрні Інвестиції» та встановлено факт незаконного перевезення деревини.

Як вказує слідчий у клопотанні про арешт майна вилучені речі є засобами та предметами злочину, їх визнано речовими доказами, а тому з метою їх збереження і проведення у подальшому судових експертиз слідчий просив задовольнити клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Слідчий СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву в якій просить клопотання розглядати без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Власник вилученого майна ОСОБА_5 також подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення клопотання заперечує.

З огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України явка учасників не є обов`язковою, а строк розгляду клопотання обмежений, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі слідчого та власника майна.

Згідно з ч.4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників судового провадження, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3 - 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПКУкраїни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що 06.09.2024, екіпажем наряду АДРЕСА_1 , зупинено автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантаженим лісопродукцією, а саме деревиною в колодах породи вільха, береза та верба. В подальшому водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_6 надано документи на вказану лісопродукцію, в якій на думку органу розслідування, не підтверджено законність походження перевезеної деревини.

За вказаним фактом відділенням поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області розпочато кримінальне провадження №0000262 від 08.09.2024 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

07.09.2024 до внесення відомостей до ЄРДР слідчим проведено огляд місця події на ділянці дороги неподалік від будинку АДРЕСА_2 , в ході кого було вилучено автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантаженим лісопродукцією, а саме деревиною в колодах породи вільха, береза та верба об`ємом близько 40 м?.

Установлено, що автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , що підтверджується долученою до клопотання копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також, 08.09.2024 постановою слідчого автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , завантаженим лісопродукцією визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність арешту вказаного майна з метою збереження його як речового доказу.

Об`єктивна сторона злочину, визначеного ч.1 ст. 246 КК України передбачає відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, а також перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Так, враховуючи що вилучена під час проведення 07.09.2024 огляду місця події деревина в колодах породи вільха, береза та верба об`ємом близько 40 м? є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, а також речовим доказом, вона відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що перевірка законності рубки, наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України, та відповідно законність перевезення вилучених колод породи вільха є завданням досудового розслідування, у тому числі шляхом проведення слідчих дій із залученням спеціалістів та проведення експертних досліджень та не є предметом дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна.

Слідчий суддя враховує також початкову стадію досудового розслідування, яке розпочато лише 08.09.2024, необхідність проведення експертних досліджень у даній категорії провадження, а відомості про проведення таких експертиз ні слідчий, ні володілець майна суду не повідомили.

Згідно із ч.ч. 1, 11 с. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно зі ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі Новоселецький проти України (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Слідчий суддя вважає, що обмеження у користуванні вилученою деревиною, які є безпосереднім предметом кримінального правопорушення та об`єктом експертних досліджень на вказаній стадії провадження є виправданим та таким, що сприятиме виконанню завдань кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

Разом з тим, матеріали клопотання не містять даних, що теперішній власник тимчасово вилученого транспортного засобу має статус підозрюваного в кримінальному провадженні №0000262 від 08.09.2024 за ч. 1 ст. 246 КК України, або інших доводів та доказів, що не накладення арешту шляхом заборони його використання перешкодить завданням кримінального провадження, зокрема проведенню судово-трасологічної експерти для порівняння зрізів деревини, а також інженерно-екологічної експертизи для визначення завданої шкоди довкіллю. Також, з матеріалів клопотання не вбачається, що під час огляду місця порубки деревини слідчим виявлено сліди автомобіля та необхідність їх порівняння з вилученим у ОСОБА_5 транспортним засобом.

Разом з тим, слідчим в судовому засіданні доказів неправомірного здійснення ФОП ОСОБА_5 господарської діяльності або заборони її здійснення слідчому судді не надано.

Таким чином, накладення арешту на автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права на відчуження та/або розпорядження вказаного майна, не позбавляючи власника права користуватися ним, на думку слідчого судді, відповідає критерію розумності та співрозмірності, а також не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 369-372 кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 07.09.2024, а саме:

1) автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , в частині позбавлення права відчуження та розпорядження вказаним автомобілем та напівпричепом;

2) лісопродукцію, а саме деревину в колодах породи вільха, береза та верба об`ємом близько 40 м?, з позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Автомобіль марки Volvo реєстраційний номер НОМЕР_1 в складі з напівпричепом марки Samro реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_5 , повернути власнику на відповідальне зберігання, попередивши його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1