Справа № 190/2132/24
Провадження №1-в/190/299/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зеленодольська Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, в останнє:

15.09..2021 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,

встановив:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Представник Державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» та засуджений в судове засідання, проведення якого було призначене в режимі відеоконференції з Державною установою «П`ятихатська виправна колонія № 122», не з`явились, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, подання підтримали та просять його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, які характеризують особу засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2021 року за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 4-х років 1-го місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 17.09.2021 року, кінець строку відбування покарання 17.10.2025 року.

Засуджений ОСОБА_4 з 20.09.2021 року по 12.07.2022 року перебував в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

З 12.07.2022 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_4 перебуває на дільниці ресоціалізації ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». В установі не працевлаштований, але активно залучається до робіт із забезпечення установи продовольством. За час відбуття покарання має 2 (два) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 1 (одне) стягнення: у вигляді догани (вилучено рідину з ознаками бродіння), яке погашене у встановленому законом порядку. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Зважаючи на ті обставини, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання має 2 (два) заохочення та отримав 1 (одне) стягнення, яке хоча і погашене у встановленому законом порядку, але характеризує особу засудженого в цілому і свідчить про те, що поведінка засудженого протягом строку відбуття покарання не була сумлінною.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_4 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1