Справа № 569/3902/24
УХВАЛА

01 серпня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Рівне клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року у справі № 569/3902/24 задоволено клопотання про накладення арешту прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в рамках кримінального провадження № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України (далі КК України) та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб RenaultMaster реєстраційний номер 6009РЧ та PeugeotLaundtrekVIN: НОМЕР_2 , які належать військовій частині НОМЕР_1 .

Вищевказані транспортні засоби є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України.

Військовій частині НОМЕР_1 стало відомо про те, що всі необхідні слідчі дії, а також експертизи з арештованими транспортними засобами в рамках кримінального провадження № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, проведені. Подальше перебування транспортних засобів під арештом не має необхідності.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022, продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 260/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, 06.02.2023 № 58/2023, 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 452/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

На теперішній час військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Транспортний засіб RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та транспортний засіб PEUGEOT LAUNDTREK VIN: НОМЕР_2 необхідні військовій частині НОМЕР_1 для виконання бойових завдань з відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Тобто, військова частина НОМЕР_1 вважає, що у сторони обвинувачення відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим просить Суд скасувати арешт на транспортний засіб RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та транспортний засіб PEUGEOT LAUNDTREK VIN: НОМЕР_2 для подальшого використання вказаних транспортних засобів для виконання бойових завдань.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить розглядати клопотання у його відсутність з приводу задоволення клопотання зазначив, що скасування арешту в частині користування не заперечує, із залишенням заборони щодо відчуженням.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року у справі № 569/3902/24 задоволено клопотання про накладення арешту прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в рамках кримінального провадження № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України (далі КК України) та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно, а саме транспортний засіб RenaultMaster реєстраційний номер 6009РЧ та PeugeotLaundtrekVIN: НОМЕР_2 , які належать військовій частині НОМЕР_1 .

Вищевказані транспортні засоби є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 Кримінального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні, що всі необхідні слідчі дії, а також експертизи з арештованими транспортними засобами в рамках кримінального провадження № 0000263 від 24.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, проведені.

На теперішній час військова частина НОМЕР_1 виконує бойові завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Транспортний засіб RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та транспортний засіб PEUGEOT LAUNDTREK VIN: НОМЕР_2 необхідні військовій частині НОМЕР_1 для виконання бойових завдань з відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Згідно ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Керуючись ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути якнайшвидше повернутий власнику, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ст. 321 ЦПК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «resjudicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( див. п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п. 31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п. 61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах «SperrongandLonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідності в повернення автомобіля на відповідальне зберігання без зняття арешту, а тому клопотання підлягає до задоволення частково.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити частково.

Скасувати арешт в частині заборони власнику автомобіля чи будь-якій іншій особі користуватися транспортним засобом RENAULT MASTER, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та транспортним засобом PEUGEOT LAUNDTREK VIN: НОМЕР_2 , які належать військовій частині НОМЕР_1 .

Зобов`язати слідчих третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР у м. Хмельницькому передати на відповідальне зберігання та користування військовій частині НОМЕР_1 арештоване майно.

Ухвала , відповідно до ст.309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4