УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В обґрунтування скарги останній зазначає, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

09.07.2024 року ОСОБА_3 направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві заяву про визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження 0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

12.07.2024 року уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві було отримано вищевказану заяву та зареєстровано за вх.№26837-24/к від 12.07.2024.

03.08.2024 року постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено. Крім того, вказану постанову ОСОБА_3 отримав 05.08.2024 року електронною поштою з листом слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві від 05.08.2024 №26837-24/к/11-03-13158/24.

Разом з тим, ОСОБА_3 вказує, що вищевказана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце не прибув. Крім того, останній направив до Шевченківського районного суду м.Києва заяву про розгляд скарги без його участі.

У судове засідання слідча ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце його проведення також не з`явилася. Разом з цим, неявка у судове засідання особи, рішення якої оскаржується не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, слідчий суддя встановив, що другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

09.07.2024 року ОСОБА_3 направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві заяву про визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження 0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

12.07.2024 року уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві було отримано вищевказану заяву та зареєстровано за вх.№26837-24/к від 12.07.2024.

03.08.2024 року постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено. Крім того, вказану постанову ОСОБА_3 отримав 05.08.2024 року електронною поштою з листом слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві від 05.08.2024 №26837-24/к/11-03-13158/24.

Як вбачається з постанови, винесеної в рамках кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, на даний час з матеріалів кримінального провадження не достатньо підстав для прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Так, відмовляючи ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, слідчий виходив з того, що досудовим розслідуванням не зібрано достатньої кількості доказів того, що останній може бути потерпілим у кримінальному провадженні.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про недоведеність факту заподіяння ОСОБА_5 якої-небудь шкоди, передбаченої ст. 55 КПК України, кримінальним правопорушенням, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Аналогічна позиція викладена й у рішеннях Європейського суду з прав людини, винесених у справах «Шевченко проти України» (заява № 32478/02) та «Трубніков проти Росії» (скарга № 49790/99), практика якого згідно зі ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, зокрема виключення заявника з провадження шляхом ненадання йому статусу жертви суперечить звичайній практиці відповідно до національного законодавства та є неприйнятним, оскільки таким чином він позбавляється можливості приймати участь у ході розслідування.

Крім того, ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві визнати останнього потерпілим у кримінальному провадженні №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Згідно з п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно вимог ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення дізнавача, слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Отже, до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення зобов`язання уповноважених осіб проводити службову перевірку, вважати вказану скаргу заявою про кримінальне правопорушення, а тому скарга в цій частині не підлягає задоволенню.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 110, 284, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000497, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1