ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3739/24

24 жовтня 2024 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костопіль Рівненської області, без зареєстрованого постійного місця проживання, тимчасово проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, державних пільг та нагород не має, депутатом не являється, в силу вимог ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 18.30 год, перебуваючи поблизу магазину «Пивна гавань», що по вул.Нова, м.Костопіль, Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна і скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів банківською карткою, номер основного банківського рахунку НОМЕР_1 , виданою АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» являється офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

30 вересня 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000196 була укладена угода про примирення, яку подано до суду для затвердження.

В угоді про примирення від 30 вересня 2024 року потерпіла та підозрюваний виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.357 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно угоди про примирення ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також в підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілої ОСОБА_5 за скоєний ним кримінальний проступок.

В угоді про примирення сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

В підготовчому судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_5 за скоєний ним кримінальний проступок та запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.357 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального проступку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що укладена між сторонами угода про примирення підлягає затвердженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-395, 475, 476 КПК України, ч.1 ст.357 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про примирення від 30 вересня 2024 року укладену між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000196 щодо останнього, якого обвинувачено у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувались.

Речові докази: чорну сумку однолямкова, в середині якої наявні пластмасовий гребінець чорного кольору, помада-олівець, два пластмасових флакони з парфумами, які поміщено до сейф-пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» WAR 1467835, на який нанесено відповідні надписи та підписи, опечатано; банківську картку зеленого кольору АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 «Для виплат», VISA, з чіпом для безконтактної оплати, термін дії до «05/28», яку поміщено до сейф-пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» ЕХР 0281844, на який нанесено відповідні надписи та підписи, опечатано, які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1