Справа № 357/9780/22
У Х В А Л А

01 жовтня 2024 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білоцерківського міськрайонного суду подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2022 за за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , представник органу пробації ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування покарання.

Подання вмотивоване тим, що 11.01.2023 до Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м.Києві та Київській області надійшов на виконання вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 15.11.2022 щодо ОСОБА_3 ,

засудженого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки.

18.01.2023 у засудженого відібрано підписку, в якій належним чином роз`яснений порядок відбування покарання з випробуванням та обов`язки, що поклав на нього суд, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, а також роз`яснено вимоги ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України та попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання іспитовий строк може бути скасований судом.

В поясненні від 18.01.2023 ОСОБА_3 під підпис роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покладених на нього судом обов`язків або систематичних порушень громадського порядку, які потягли за собою адміністративні стягнення, матеріали щодо нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного покарання. Крім цього, роз`яснено, що невиконанням обов`язків вважається невиконання хоча б одного з обов`язків, покладених судом.

Цього ж дня ОСОБА_3 постановою встановлено дні явки на реєстрацію - перший та третій вівторок кожного місяця, того ж дня з вказаною постановою засуджений ознайомлений особисто.

07.05.2024 ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію до Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у АДРЕСА_2 без поважних причин, за що останньому 21.05.2024 винесено застереження у вигляді письмового попередження.

02.07.2024 ОСОБА_3 повторно не з`явився на реєстрацію до Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у АДРЕСА_2 без поважних причин, за що останньому 16.07.2024 винесено застереження у вигляді письмового попередження та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, матеріали відносно нього будуть скеровані до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

20.08.2024 та 03.09.2024 ОСОБА_3 повторно не з`являвся на реєстрації до Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у АДРЕСА_2 без поважних причин.

12.09.2024 у засудженого відібрано пояснення, в якому роз`яснено, що матеріали відносно нього будуть направлені до суду для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Отже, за час іспитового строку із засудженим ОСОБА_3 належним чином проводилась профілактична робота, але міри виховного впливу позитивного результату не дали, засуджений нехтує порядком відбування покарання через невиконання обов`язків, покладених на нього судом, не з`явився на реєстрації 07.05.2024, 02.07.2024, 20.08.2024 та 03.09.2024 без поважних причини. Вказані факти свідчать про ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник органу з питань пробації подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області підтримала та просила задовольнити. Додатково пояснила, що після звернення до суду із клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання засуджений ОСОБА_3 двічі з`являвся на реєстрацію до органу пробації.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що у нього була стабільна, хоча неофіційна, робота. Потім він почав їздити волонтером у Херсонську область. Проте у 2024 році графік роботи збився, він почав їздити по Київській області встановлювати сонячні панелі, ліхтарі. Через нестабільність у роботі час від часу протягом останніх пів року він почав вживати алкогольні напої. Потім він зрозумів що це працює проти нього і 12.09.2024 закодувався. Просить вибачання, шкодує за таку поведінку, просить надати ще один шанс, надалі не буде допускати порушення обов`язків встановленийх судом. Наразі він неофіційно працевлаштований електриком-монтажником на фірмі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_3 . На цій роботі йому обіцяють офіційне працевлаштування.

Прокурор вважав, що у засудженому ОСОБА_3 доцільно надати ще один шанс у зв`язку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

Дослідивши копії матеріалів особової справи № 19/2023, вислухавши думку засудженого, прокурора та представника Білоцерківського районного відділу №1, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9,13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до абз. 2 п. 2 гл. 3 розд. IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України N 272/5 від 29 січня 2019 року(далі - Порядок), у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених КВК України, Законом України "Про пробацію", а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Згідно з абз. 2 п. 8 гл. 2 розд. IV Порядку, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку.

Відповідно до п. 3 гл. 3 розд. IX Порядку, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення; можливість скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, засуджений, який не виконує обов`язки покладені на нього КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом та систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення може бути направлений для відбування призначеного покарання, лише у випадку, якщо вони свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У даній справі судом встановлено, що відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, із встановленням на підставі ст. 76 КК України обов`язків з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

11.01.2023 до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області надійшло розпорядження та вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.11.2022 (а.с.1-17 особової справи № 19/2023).

18.01.2023 засудженому ОСОБА_3 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої встановлені дні явки до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області перший та третій вівторок кожного місяця. (а.с.27, 28 особової справи).

Відповідно до листка реєстрації, у період іспитового строку ОСОБА_3 07.05.2024 не з`явився Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області на реєстрацію без поважної причини, внаслідок чого 21.05.2024 йому було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного судом покарання (а.с. 70 особової справи).

Незважаючи на попередження ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та 02.07.2024 знову не прибув на реєстрацію без поважної причини, у зв`язку з чим йому 16.07.2024 було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням засудженого для відбування призначеного судом покарання.

У подальшому ОСОБА_3 20.08.2024 та 03.09.2024 не з`явився Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у АДРЕСА_2 на реєстрацію без поважної причини.

Отже, з матеріалів особової справи №19/2023, встановлено, що ОСОБА_3 за період перебування на обліку в Білоцерківському міськрайонному відділі з питань пробації, що передував зверненню до суду із поданням чотири рази не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини. Засудженому двічі 21.05.2024 та 16.07.2024 було винесено попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. Незважаючи на це ОСОБА_3 20.08.2024 та 03.09.2024 знову без поважних причин не прибув на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Ретельно проаналізувавши вищевказані письмові докази та обставини, вислухавши думку учасників судового провадження, зважаючи на пояснання засудженого, суд вважає, що в задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області слід відмовити.

Суд дійшов такого висновку, враховуючи що декілька неявок засудженого на реєстрацію та непритягнення його до адміністративної відповідальності не є безумовним, безсумнівним та переконливим свідченням його небажання стати на шлях виправлення, а отже не є безумовною підставою для направлення його для реального відбування покарання.

Отже, висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).

Суд вважає, що в цілому поведінка засудженого на час зверення до суду із поданням не свідчить про те, що він став настільки небезпечним для суспільства, що його слід направити для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначені у клопотанні органу з питань пробації підстави застосування до засудженого ч.2 ст.78 КК України носять лише формальний характер, і у суду відсутні об`єктивні та достатні підстави для скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання, визначеного вироком суду.

За викладених вище обставин, суд не знаходить законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області про вирішення питання щодо скасування звільнення від відбуття покарання та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_3 .

Особову справу № 19/2023 стосовно ОСОБА_3 - повернути до Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6