УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 602/488/24

1-кп/609/67/2024

01 жовтня 2024 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у приміщенні суду в м. Шумськ, в режимі відеоконференції, відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 10 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

представника неповнолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000044 від 10 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 подав письмову угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, просив суд затвердити угоду про примирення та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 , законний представник потерпілого ОСОБА_6 , представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просили затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , враховуючи вимоги ч.3 ст.469 КПК України просив відмовити в затвердженні вказаної угоди, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Крім того вказав, що угодою про примирення, серед іншого, при призначені покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України передбачено застосування ст.75 КК України, що також суперечить Закону.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про примирення, суд дійшов наступних висновків.

Як передбачено п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпіли та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Згідно із ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Так, ч.2 ст.286-1 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Санкція ч.2 ст. 286-1 КК України, передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286-1 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Статтею 474 КПК України визначено, що після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про її затвердження чи відмови у затвердженні угоди, у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Перевіривши вказану угоду суд вважає її такою, що суперечить вимогам Кримінально-процесуального кодексу, оскільки угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим не може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів.

Сукупність зазначеного свідчить, що угода про примирення від 01.10.2024р. укладена між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 не підлягає затвердженню, оскільки умови угоди суперечать вимогам КПК України, а тому в затвердженні угоди слід відмовити на підставі п.1 ч.7 ст.474 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 468, 469, 473, 474 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення від 01 жовтня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 10 лютого 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України.

Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1