Справа № 639/7004/24
Провадження № 1-кс/639/1395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037 від 22.10.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, не одруженого, з середньо освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова із клопотанням у кримінальному провадженні №0001037 від 22.10.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , достеменно знаючи про те, що в Україні введений військовий стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (остання редакція від 10.09.2022), знаходився поруч із ст. метро «Холодна Гора», а саме за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 де побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Саме в той час ОСОБА_4 разом із знайомим ОСОБА_7 , вступили у злочинну змову щодо здійснення відкритого заволодіння будь-яким майном, яке, як на їх думку, могло знаходитися у ОСОБА_8 із застосуванням насильства, яке не могло бути небезпечним для здоров`я останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , діючи узгоджено зі своїм знайомим ОСОБА_7 спочатку наблизилися до потерпілого, та перебуваючи позаду ОСОБА_8 , штовхнули ОСОБА_8 , на що останній втратив рівновагу та впав на землю обличчям вниз. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння будь-якого майна належного ОСОБА_8 , сумісно почали поочередно наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи у попередній змові зі ОСОБА_7 , будучи впевненим, що ОСОБА_8 не буде чинити їм опір, застосовуючи фізичну силу, діючи узгоджено, почали обшукувати потерпілого.

Надалі, ОСОБА_4 використовуючи ту обставину, що ОСОБА_8 наляканий та не чинить їм спротиву, діючи умисно, узгоджено зі ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, відкрито заволоділи мобільним телефоном Redmi Note 13, грошовими коштами у розмірі 15 000 грн. та картками ІНФОРМАЦІЯ_2 , які дістали із сумки потерпілого.

Після цього, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , звернувши на свою користь відкрито викрадений мобільний телефон ОСОБА_8 та грошові кошти у розмірі 15 000 грн., банківські картки, а саме дві картки банку « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та одну картку банку «ПриватБанку», з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди більше ніж 15 000 грн.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану,за попередньою змовою групою осіб.

22.10.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України.

22 жовтня 2024 року було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Луганськ, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, офіційно не працюючий, раніше не судимий, однак відносно якого 26.09.2024 направлений обвинувальний акт до Жовтневого районного суду м. Харкова за ст. 126-1 КК України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозра висунута ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування:

Протоколом огляду місця події від 22.20.2024;

Протоколом огляду місця події від 22.10.2024;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.10.2024;

Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.10.2024;

Протоколом огляду місця події від 22.10.2024;

Протоколом огляду місця події від 22.10.2024;

Протоколом затримання особи ОСОБА_4 від 22.10.2024;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 22.10.2024;

Протоколом огляду предмета від 23.10.2024;

Протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 23.10.2024.

Відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Так, відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; наявність ризиків, які дають достатні підстави, що підозрювана може здійснити дії, що, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Беручи до уваги те, що у зв`язку із підозрою ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, у органу досудового розслідування є підстави вважати що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування та на даний час так само, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду:

підтверджується тим, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 , є тяжким злочином, та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, що також дасть йому змогу уникнути контролю від органу досудового розслідування та ухилитися від слідства та суду у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду. Разом з цим у підозрюваного немає міцних соціальних зв`язків (не одружений, будь яких осіб на утриманні не має, офіційного місця роботи), що надає можливості останньому почати переховуватись від органу досудового розслідування. Одночасно, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування.

Таким чином, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного та можуть спонукати останнього до переховування від органу досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає міру покарання, пов`язану виключно з позбавленням волі строком до 10 років.

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на теперішній час, органом досудового розслідування не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, місцезнаходження всієї частини грошових коштів потерпілого та об`єктивно встановлено, що частина з них перебуває у незаконному володінні підозрюваного та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які вказані грошові кошти можуть почати приховувати або знищити від органів досудового слідства та перебуваючи на свободі, підозрюваний, може продовжити вживати заходи щодо приховування грошових коштів, документів та іншого майна яке має значення для органу досудового розслідування та при необхідності знищити його для уникнення кримінальної відповідальності.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні підтверджується:

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомі особи потерпілого, свідка та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, їх місце проживання в результаті ознайомлення з копіями матеріалів, що підтверджується розпискою про отримання копії клопотання та матеріалів підозрюваним, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу, що дає йому можливість впливати на їх свідчення а саме психічно впливати на останніх та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі.

Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на іншого підозрюваного, який причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнього незаконного впливу на потерпілу та вчинення інших кримінальних правопорушень.

п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється:

підтверджується даними про особу підозрюваного, який законних джерел отримання заробітку не має, характером та обставинами кримінального правопорушення в якому він підозрюється свідчать про його схильність до вчинення злочинів, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про його небажання вести законний спосіб життя характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочини проти власності, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, у зв`язку з чим перебуваючи на волі, він, враховуючи зневажливе ставлення до найвищої соціальної цінності, може вчинити й інший злочин проти власності, так як відносно ОСОБА_4 26.09.2024 направлений обвинувальний акт до Жовтневого районного суду м. Харкова за ст. 126-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України органом досудового розслідування враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється, вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його постійного проживання, у тому числі відсутній в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного і ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного та важливих свідків у кримінальному провадженні, продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час здійснення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Зміна запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вище зазначеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме не забезпечить запобіганню спробам підозрюваним переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню, тощо.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 , умисного кримінального правопорушення проти власності, дані про його особу свідчать про його суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування, до підозрюваного ОСОБА_4 , не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вчинення зазначеного кримінального правопорушення поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_4 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з метою забезпечення участі підозрюваного у досягненні завдань кримінального провадження, у зв`язку з чим орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Підсумовуючи викладене, враховуючи наявність вищевказаних ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, дані про особу підозрюваного, наявність об`єктивних обставин, що заважають завершенню досудового розслідування, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення участі підозрюваного у досягненні завдань кримінального провадження, орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вказує на неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001037 від 22.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснюється Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова.

22.10.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України.

22 жовтня 2024 року було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.20.2024; протоколом огляду місця події від 22.10.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.10.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.10.2024; протоколом огляду місця події від 22.10.2024; протоколом огляду місця події від 22.10.2024; протоколом затримання особи ОСОБА_4 від 22.10.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 від 22.10.2024; протоколом огляду предмета від 23.10.2024; протоколом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 23.10.2024.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк віл 7 до 10 років.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та його кваліфікація/перекваліфікація під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею не встановлюється.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування або суду, підтверджується тим, що злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 , є тяжким злочином, та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, що також дасть йому змогу уникнути контролю від органу досудового розслідування та ухилитися від слідства та суду у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду. Разом з цим у підозрюваного немає міцних соціальних зв`язків (не одружений, будь яких осіб на утриманні не має, офіційного місця роботи), що надає можливості останньому почати переховуватись від органу досудового розслідування. Одночасно, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування.

Таким чином, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного та можуть спонукати останнього до переховування від органу досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає міру покарання, пов`язану виключно з позбавленням волі строком до 10 років;

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на теперішній час, органом досудового розслідування не встановлено всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, місцезнаходження всієї частини грошових коштів потерпілого та об`єктивно встановлено, що частина з них перебуває у незаконному володінні підозрюваного та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, які вказані грошові кошти можуть почати приховувати або знищити від органів досудового слідства та перебуваючи на свободі, підозрюваний, може продовжити вживати заходи щодо приховування грошових коштів, документів та іншого майна яке має значення для органу досудового розслідування та при необхідності знищити його для уникнення кримінальної відповідальності;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого, свідка та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. На даний момент ОСОБА_4 відомі особи потерпілого, свідка та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, їх місце проживання в результаті ознайомлення з копіями матеріалів, що підтверджується розпискою про отримання копії клопотання та матеріалів підозрюваним, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу, що дає йому можливість впливати на їх свідчення а саме психічно впливати на останніх та примусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності маючи процесуальний статус підозрюваного та залишаючись на свободі. Крім того, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на іншого підозрюваного, який причетний до вчинення кримінального правопорушення.

Так, запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення останнього незаконного впливу на потерпілу та вчинення інших кримінальних правопорушень.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який законних джерел отримання заробітку не має, характером та обставинами кримінального правопорушення, в якому він підозрюється свідчать про його небажання вести законний спосіб життя, у зв`язку з чим перебуваючи на волі, він, враховуючи зневажливе ставлення до найвищої соціальної цінності, може вчинити й інший злочин проти власності. Також відносно ОСОБА_4 26.09.2024 направлений обвинувальний акт до Жовтневого районного суду м. Харкова за ст. 126-1 КК України.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; 3) дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, роботи та доходу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу (зокрема, у виді домашнього арешту) для запобігання вищезазначених ризиків, але прокурором доведено, що з урахуванням обставин по справі, а також того, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років, що вказує на відсутність підстав для обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту.

Доказів, які б підтвердили неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 за станом здоров`я чи з інших підстав такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, стороною захисту не надано, а слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк затримання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 22 жовтня 2024 року з 13 годин 30 хвилин.

Строк закінчення дії ухвали стосовно підозрюваного ОСОБА_4 20 грудня 2024 рокуо 13 годин 30 хвилин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1