Провадження № 11-кп/824/4339/2024 Суддя-доповідач ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю:

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27.07.2024 року включно, з визначенням застави, в розмірі 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 666160 (шістсот шістдесят шість тисяч сто шістдесят) гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У провадження Святошинського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000476 від 01.11.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.1 ст. 263 КК України..

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року, продовжено ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 27.07.2024 року включно, з визначенням застави в розмірі 220 (двісті двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 666160 (шістсот шістдесят шість тисяч сто шістдесят) гривень.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити заставу, визначивши її в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Такі вимоги мотивує тим, що оскаржувана ухвала винесена незаконним складом суду, з огляду на те, що кримінальне провадження надійшло до Святошинського районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності, оскільки орган досудового розслідування знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, а останній епізод інкримінованого кримінального правопорушення вчинений в межах юрисдикції Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг.

Також, звертає увагу, що обвинувачення ОСОБА_6 є безпідставним, ризики визначені ст. 177 КПК України не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, який до затримання працював, має постійне місце проживання, де проживає з цивільною дружиною та донькою, хворіє на ряд захворювань, які в умовах слідчого ізолятора загострились, судом не враховано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого на підтримку вимог та доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 р.).

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Під час розгляду місцевий суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, що мають високу суспільну небезпечність, у разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик того, що будучи обізнаним про розмір передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим, він може умисно ухилитись від суду, не виконати його процесуальні рішення, перешкодити кримінальному провадженню (ризик переховування), може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, крім того, враховуючи характер інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також наявність інших кримінальних проваджень, де ОСОБА_5 є обвинуваченим, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними доводи захиснику про відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення правил підсудності в даному кримінальному провадженні, є безпідставними, з огляду на те, що ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 20.10.2023 року та ухвалою Київського апеляційного м.Києва від 21.11.2023 відмовлено в задоволенні подання про направлення кримінального провадження з Святошинського районного суду м. Києва до іншого суду.

Всупереч доводів апеляційної скарги, місцевим судом в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого, в сукупності з рядом інших встановлених у кримінальному провадженні обставин, та зроблено вмотивований висновок про те, що на даний час немає достатніх підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний із триманням під вартою.

Посилання захисника на погіршення стану здоров`я ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 177-178, 199, 331,376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року, якою продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27.07.2024 року включно, з визначенням застави в розмірі 220 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 666160 (шістсот шістдесят шість тисяч сто шістдесят) гривень - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: