Справа № 131/1027/22
Провадження №11-кп/801/494/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 21.08.2022,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яногірка, Гайсинського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта загальна-середня, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого,

-визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 11.10.2022 року до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту набрання законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Згідно вироку судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 17.08.2022 після обіду, точного часу не встановлено, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на пасовищі, неподалік від с. Копіївка, Дашівська територіальна громада, Гайсинського району, Вінницької області, під час спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на ґрунті неприязних відносин розпочав суперечку з останнім.

У ході суперечки, ОСОБА_7 , діючи з кримінально-протиправним умислом на заподіяння небезпечних для життя та здоров`я ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи можливості настання кримінально-протиправних наслідків, у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 підвівся із землі та наблизившись до потерпілого, який сидів навприсядки, наніс два удари руками по обличчю, і відразу один прямий удар правою ногою в ділянку грудей та ще один удар правою ногою в ділянку лівої нирки, після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_11 почали боротися, впавши на землю з висоти власного зросту, таким чином, що ОСОБА_11 опинився знизу. Після закінчення бійки ОСОБА_7 покинув місце події, а потерпілий залишився на пасовищі.

20.08.2022 труп ОСОБА_11 виявлений на пасовищі неподалік АДРЕСА_1 без ознак життя.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці грудної клітки, множинних двобічних переломів ребер та перелому грудини. Згідно із висновком експерта № 102 від 03.10.2022, тілесні ушкодження у вигляді синців мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер, перелому грудини, які ускладнилися травматичним шоком, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого. Виходячи з трупних змін, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_11 . давність настання смерті за 3-4 доби до моменту судово-медичної експертизи трупа.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому термін покарання до мінімального строку, а саме до 7 років або пом`якшити статтю на більш м`яку, оскільки цього злочину він не вчиняв.

У доводах апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що з даним вироком він не згодний, так як його вина повністю не доведена, а саме тому, що двічі допитаний свідок ОСОБА_10 давав різні неправдиві і не чіткі покази. Потерпілого він залишив живого і допомоги він ніякої не потребував. Також покази ОСОБА_7 були надані під тиском працівників поліції, які забрали його з дому та вчинили його побиття в ділянці обличчя та ребер, але сінців немає тому що не були зламані. Також зазначає, що він не перебував в алкогольному сп`янінні, у нього не брали ніяких експертиз, і нічим іншим це не може бути доведено.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України скасувати і відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 .

У доводах апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, зокрема зазначає, що він дійсно наніс потерпілому два удари в область голови, потім вони обоє боролися, а в подальшому їх розборонив ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_7 пішов далі випасати корови, а ОСОБА_11 залишився на місці де вони обідали. Таким чином ОСОБА_7 суду показав, що більше ударів потерпілому він не наносив, а тому вважає, що такі його дії не могли призвести до смерті ОСОБА_11 .

Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що до проведення слідчого експерименту працівники поліції на нього морально тиснули з метою надання ним неправдивих показів щодо себе, проте дана обставина не була врахована судом та про неї не було зазначено у тексті вироку.

Таким чином захисник вважає, що у кримінальному провадженні окрім показів єдиного свідка ОСОБА_10 , відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити, посилаючись на викладені у них доводи. Окрім того, обвинувачений уточнив, що він підтримує вимоги апеляційної скарги свого захисника про закриття даного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_6 просив апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Потерпіла ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора, просила апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, виступи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

З клопотанням в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України учасники судового провадження до апеляційного суду не зверталися.

На переконання колегії суддів апеляційного суду та як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. З даним висновком суду також повністю погоджується і колегія апеляційного суду.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла до переконання про необґрунтованість доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також не знаходить достатніх законних підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України через не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати.

Посилання в апеляційних скаргах як обвинуваченого, так і його захисника на те, що як досудове розслідування так і судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства доказах, колегія суддів апеляційного суду вважає є безпідставними. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що органами досудового розслідування і судом першої інстанції по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини. Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи як сторони обвинувачення, так і доводи сторони захисту, які викладені ними також і в апеляційних скаргах, зокрема і твердження обвинуваченого про те, що він завдав лише декілька ударів потерпілому та боровся з ним, більше ударів потерпілому він не наносив, а потім залишив його пішов далі випасати корови, а потерпілий ОСОБА_11 залишився на місці де вони обідали, тому такі його дії не могли призвести до смерті ОСОБА_11 .

Мотивуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано послався набезпосередньо досліджені ним докази у кримінальному провадженні.

Зокрема, як вбачається з показів обвинуваченого ОСОБА_7 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні він не визнав, давши показання суду про те, що 17.08.2022 він разом з ОСОБА_10 як завжди випасали на пасовищі корови. У подальшому, ще до обіду до них приєднався ОСОБА_11 , який повідомив, що також буде їм допомагати. Приблизно в обідній час вони сіли обідати, під час чого розпивали алкогольні напої, а саме горілку. У ході спілкування між ним та ОСОБА_11 виникла суперечка, на ґрунті розбіжностей в політичних поглядах, після чого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 два удари руками в область голови. Потім вони почали боротися, у ході чого ОСОБА_11 потягнув його на себе, після чого ОСОБА_7 впав на потерпілого. У подальшому, ОСОБА_10 їх розборонив. Після того, вони разом з ОСОБА_10 пішли далі випасати корови, а ОСОБА_11 залишився на місці де вони обідали. Більше ударів потерпілому він не наносив, тому вважає, що його дії не могли призвести до смерті ОСОБА_11 .

Такої ж позиції обвинувачений та його захисник дотримуються і під час апеляційного розгляду та в поданих ними апеляційних скаргах.

Разом з тим, на переконання колегії суддів апеляційного суду, такі доводи сторони захисту повністю спростовуються зібраним у даному кримінальному провадженні доказами, як були безпосередньо досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду та яким надана відповідна правова оцінка щодо їх належності та допустимості.

Зокрема, судом була допитана потерпіла ОСОБА_9 , яка суду показала, що вона є сестрою потерпілого ОСОБА_11 . Приблизно 20.08.2022 року їй повідомили, що її брата знайдено мертвим на пасовищі, що біля с. Копіївка Дашівської ТГ Вінницької області. У подальшому за її участі проведено впізнання трупа, у ході чого вона впізнала ОСОБА_11 . Також потерпіла суду показала, що її брат час від часу підзаробляв випасанням корів. Щодо подій у ході яких ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження їй нічого не відомо.

Також судом було допитано безпосереднього очевидця даної події, а саме свідка ОСОБА_10 , який суду показав, що в серпні місяці 2022 року він разом з ОСОБА_7 випасали корови на пасовищі, що біля с. Копіївка. У подальшому, ще до обіду, приблизно о 10.00 до них приєднався ОСОБА_11 , який повідомив, що також буде їм допомагати. Приблизно в обідній час, а саме з 13.00 по 14.00 вони сіли обідати, під час чого розпивали алкогольні напої, а саме горілку, яку приніс ОСОБА_11 . Під час обіду між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 виникла суперечка, на ґрунті розбіжностей в політичних поглядах, після чого ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_11 долонею руки по обличчю, а потім почав наносити ОСОБА_11 удари руками та ногами в область голови та грудей. Після чого, він їх розборонив та вони заспокоїлись. У подальшому, коли вони закінчили обідати ОСОБА_10 пішов до корів, а ОСОБА_11 та ОСОБА_7 залишились на місці, де між ними знову виникла бійка, у ході якої вони почали боротися, в наслідок чого ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_11 ногою по тулубу та впав своїм тілом на останнього. Потім коли вже і цей конфлікт між ними закінчився, ОСОБА_7 приєднався до нього випасати корови, а ОСОБА_11 залишився сидіти на місці обіду. Далі приблизно о 19.30 коли вони разом з ОСОБА_7 повертались з випасання корів, бачили як на місці бійки продовжував сидіти ОСОБА_11 , якого він запитав чи він йде додому, але останній, який перебував в сильному алкогольному сп`янінні, вказав що прийде сам. Потім, від працівників поліції він дізнався, що ОСОБА_11 знайшли мертвим на пасовищі, на що він їм розповів про всі події, які відбулись між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Окрім того, судом було допитано свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що маючи господарство він в серпні 2022 року наймав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 випасати корови. При цьому, свідок повідомив що в серпні 2022 року ОСОБА_11 він не наймав. Також показав, що йому нічого не відомо про нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, але повідомив, що в серпні 2022 року до затримання ОСОБА_7 , останній випасав корови разом з ОСОБА_10 та його сином ОСОБА_13 , але з незрозумілих причин залишили його сина одного та зникли з пасовища. Після чого він більше не бачив останніх.

Також судом досліджено надані стороною обвинувачення письмові докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, судом досліджено протокол огляду місця події, від 20 серпня 2022 року, згідно якого неподалік від ставу, який знаходиться поміж полів неподалік від с. Копіївка Гайсинського району Вінницької області виявлено труп особи чоловічої статі, з ознаками наявності очевидних тілесних ушкоджень та відповідною фото трупа з місця події; протокол пред`явлення трупа для впізнання від 23 серпня 2022 року згідно якого у присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , оглянувши труп, впізнала особу ОСОБА_11 ; протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 17.10.2022 року; висновок експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 102, від 21.08.2022 року, згідно якого встановлено, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено ушкодження у вигляді синців у ділянці грудної клітки, множинних двобічних переломів ребер, та перелому грудини. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупого-их, твердого-их предмета-ів, або співудару об нього-их. На підставі даних викладених у матеріалах кримінального провадження, а також прогляду відео-диску слідчого експерименту, вище вказані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів за обставин вказаних у перелічених документах. Причиною смерті ОСОБА_11 став травматичний шок, який розвинувся внаслідок закритої тупої травми грудної клітки: множинних двобічних переломів ребер, грудини. Виходячи з трупних змін, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_11 . давність настання смерті за 3-4 доби до моменту судово-медичної експертизи трупа. Тілесні ушкодження у вигляді синців мають ознаки легких тілесних ушкоджень відносно живих осіб. Тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер, перелому грудини, які ускладнилися травматичним шоком, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_11 методом газово-рідинної хроматографії, виявлено наявність етилового спирту в концентрації у крові - 1,0 проміле, наявність метилового спирту, а також пропилового, бутилового, свідчить про легку ступінь алкогольного сп`яніння (а.с. 60-62).

Таки чином на переконання колегії суддів апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином дослідивши докази у даному кримінальному провадженні надані як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов цілком правильного, тобто законного та обґрунтованого висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, які є аналогічним доводам сторони захисту під час судового розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів не вважає їх переконливими, які повністю спростовуються, як показами свідка ОСОБА_10 , так і іншими дослідженими судом доказами, зокрема показами свідка ОСОБА_10 , які є чіткими та послідовними, який фактично спростовував покази ОСОБА_7 щодо кількості нанесених ударів ОСОБА_11 , їх локалізації та характер.

Окрім цього, покази даного свідка підтверджуються також іншими дослідженими судом доказами, а саме висновком експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи № 102, від 21.08.2022 року, згідно якого встановлено кількість та ступінь завданих потерпілому тілесних ушкоджень. Зокрема, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено ушкодження у вигляді синців у ділянці грудної клітки, множинних двобічних переломів ребер, та перелому грудини. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупого-их, твердого-их предмета-ів, або співудару об нього-их. На підставі даних викладених у матеріалах кримінального провадження, а також прогляду відео-диску слідчого експерименту, вище вказані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів за обставин вказаних у перелічених документах. Причиною смерті ОСОБА_11 став травматичний шок, який розвинувся внаслідок закритої тупої травми грудної клітки: множинних двобічних переломів ребер, грудини. Виходячи з трупних змін, виявлених при експертизі трупа ОСОБА_11 . давність настання смерті за 3-4 доби до моменту судово-медичної експертизи трупа. Тілесні ушкодження у вигляді синців мають ознаки легких тілесних ушкоджень відносно живих осіб. Тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер, перелому грудини, які ускладнилися травматичним шоком, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Окрім цього, апеляційний суд перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що зізнавальні покази під час досудового розслідування ним були надані під тиском та внаслідок побоїв працівників поліції, то Вінницьким апеляційним судом 17 травня 2024 року за № 131/1027/22/9471/2024 було надіслано лист директора ТУ ДБР, розташованому у Хмельницькому, з метою проведення перевірки заявлених у клопотанні ОСОБА_7 фактів, про результати якої слід повідомити апеляційний суд.

На виконання зазначеного, листом ТУ ДБР, розташованому у Хмельницькому, апеляційний суд повідомлено, що під час вивчення інформації викладеної у зазначеному зверненні, на даний час обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, підслідного слідчим ТУ ДБР у м. Хмельницькому не виявлено, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. Окрім цього даний лист також було надіслано в ГУНП України у Вінницькій області для проведення службового розслідування за фактом можливих протиправних дій співробітників ГУНП у Вінницькій області та з інших питань, з підстав викладених у апеляційній скарзі ОСОБА_7 .

Окрім цього, листом від 14.08.2024 № 13521/210/01-2024 ГУНП України у Вінницькій області апеляційний суд повідомлено про те, що Гайсинським РУП ГУНП України у Вінницькій області проведено службове розслідування за відомостями викладеними у зверненні Вінницького апеляційного суду щодо можливих неправомірних дій поліцейських Гайсинського РУП відносно обвинуваченого ОСОБА_7 під час його затримання. За результатами службового розслідування порушень законодавства у діях працівників Гайсинського РУП під час проведення слідчих дій не установлено.

Таким чином доводи апеляційної скарги обвинуваченого у цій частині також не знайшли свого підтвердженння.

Окрім того, перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного йому покарання, апеляційний суд не може погодитись з такими доводами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Зокрема, судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, однак встановлено обставину, що обтяжує його покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Щодо заперечення обвинуваченого того факту, що він перебував у той час у стані алкогольного сп`яніння, то колегія суддів не може погодитись з такими його твердженнями, оскільки такий його стан достовірно підтверджений показами допитаних свідків, яким суд дав належну правову оцінку і підстав не довіряти таким показам у суду немає.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції також враховано суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а також і те, що завдана обвинуваченим шкода потерпілій стороні не відшкодована. Також судом враховується, що злочин вчинений відносно життя та здоров`я, що відповідно до Конституції України є найвищою цінністю в державі, оскільки внаслідок таких кримінальних дій ОСОБА_7 настала смерть потерпілого.

За таких обставин на переконання апеляційного суду призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років є достатнім для його виправлення та перевиховання, оскільки він заслуговує саме такого покарання, яке не можливе без ізоляції його від суспільства.

За таких підстав апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України залишенню без змін, як законний та обґрунтований.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418,419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4