Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9636/23
Номер провадження 1-кп/711/254/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001352 від 06.10.2022 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про відвід прокурору другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , яке мотивував наступним: Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснювалось досудове розслідування у к/п № 0001352 від 06.10.2022 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.368 КК України.

Прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 18.12.2023 затверджено обвинувальний акт у зазначеному провадженні, який в подальшому спрямовано до Придніпровського районного суду м.Черкаси.

Відповідно до ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.77 КПК України особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, може бути заявлений відвід прокурору.

Прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості (п.3 ч.1 ст.77 КПК України).

Вважає, що у кримінальному провадженні існують відомості, які вказують на те що прокурор ОСОБА_3 особисто заінтересований в результатах кримінального провадження та наявні вагомі обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Так, впродовж всього досудового слідства сторона захисту максимально сприяла стороні обвинувачення в проведенні швидкого, повного і неупередженого розслідування, намагалася максимально забезпечити охорону прав, свобод та законних інтересів підзахисного та вимагала від сторони обвинувачення безумовного дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист.

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Так, стороною захисту під час досудового розслідування процесуальному керівнику у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подано 25 клопотань про проведення слідчих та процесуальних дій, результатом яких стало б встановлення об`єктивних обставин, в тому числі тих, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного та прийняття слідчим та прокурором законних та неупереджених процесуальних рішень.

За результатом розгляду клопотань захисника лише у трьох прокурором прийняте рішення про їх часткове задоволення, в решті безпідставно відмовлено, не дивлячись на те, що результати розгляду більшості з них могли б заповнити прогалини слідства і повинні були б ініційовані саме стороною обвинувачення з метою доведення винуватості підозрюваних, але це у тому випадку, якби прокурор був неупереджений.

Проте упередженість прокурора змусила останнього прийняти саме такі рішення, які б виключили можливість одержання в результаті проведення ініційованих стороною захисту дій «ризикованого» для обвинувачення результату.

Розгляд прокурором клопотань захисника звівся до звичайного маніпулювання, перекручення фактів та введення іншої сторони в оману.

Так, за вих. № 04/4-2468 від 03.04.2023 захисником було спрямоване клопотання щодо призначення психологічної експертизи із використанням поліграфу з метою перевірки правдивості свідчень заявника ОСОБА_10 , оскільки вже на початковому етапі слідства були встановлені чисельні протиріччя у його показах та їх невідповідність об`єктивним даним, встановленим навіть стороною обвинувачення. Проте як стало відомо з постанови про відмову в задоволенні клопотання об`єктивність вочевидь не цікавить прокурора.

У клопотанні з вихідним № 04/4-2505 від 12.04.2023 ставилося питання про проведення процесуальних дій щодо перевірки свідчень заявника та підтвердження або спростування факту відвідування ним в період з 01.08.2022 по 31.12.2022 приміщення ГУ НП в Черкаській області, тобто робочого місця одного з підозрюваних, що вкрай важливо для розслідування.

Перед цим сторона захисту самостійно зверталася з адвокатським запитом до ГУ НП у Черкаській області, на що отримала відповідь про неможливість розкриття цієї конфіденційної інформації саме за адвокатським запитом.

Проте у своїй постанові про відмову у задоволенні клопотання прокурор повністю

спотворює сенс норм процесуального законодавства, та з точністю «до навпаки» трактує положення КПК, зазначаючи, що «збирання доказів шляхом витребовування…є одноособовим правом сторони захисту та не відноситься до питання ініціювання у кримінальному провадженні проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій чи інших процесуальних дій».

Зазначений висновок прокурора входить в протиріччя з вимогами ч.3 ст.93 КПК України, у якій зазначається, що «сторона захисту здійснює збирання доказів, в тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій» та «ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань».

Крім того, цей висновок та рішення прокурора грубо порушує право підозрюваного, передбачене п.12 ч.3 ст.42 КПК України: «Підозрюваний має право заявляти клопотання про проведення процесуальних дій».

Навіть в тих поодиноких випадках, коли прокурор начебто «частково задовольняє» клопотання захисника це насправді лише його обіцянка щось виконати в майбутньому, проте жодного разу жодна з цих обіцянок не була виконана.

Так, наприклад, у клопотанні вих. № 04/4-2537 від 17.04.2023 захисником ставилося питання про проведення ряду процесуальних дій, в тому числі, додаткового допита заявника з метою встановлення джерел походження начебто «власних» коштів в розмірі 20 000 доларів США.

Не дивлячись на те, що у постанові прокурор зазначив, що ним запланований додатковий допит, під час якого буде з`ясоване це питання, насправді під час досудового слідства не було навіть спроби це з`ясувати.

У клопотанні вих. № 04/4-2536 від 17.04.2023 ставилося питання про додатковий допит ОСОБА_10 про обставини його спілкування в середині серпня 2022 біля будівлі Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області з невідомим співробітником ГУНП, який направив його до ОСОБА_8 .

Не дивлячись на те, що перевірка даної інформації вкрай важлива, в першу чергу, для сторони обвинувачення, оскільки ця особа є ключовою у її власній версії подій, будь - яких дій щодо встановлення цієї особи так і не було вжито.

У клопотанні вих. № 04/4-2570 від 03.05.2023 захисником ставилося питання про перевірку факту можливого впливу з боку підозрюваного ОСОБА_8 на процесуальних керівників і слідчих суддів районних судів м.Черкаси, які брали участь у кримінальному провадженні.

У своїй постанові про відмову в задоволенні клопотання прокурор відмовився від допиту і перевірки факту можливого впливу на слідчих суддів, проте після завершення досудового слідства звернувся до Касаційного кримінального суду з клопотанням про зміну територіальної підсудності кримінального провадження та під час розгляду цього питання у Верховному суді прямо звинуватив черкаських суддів в упередженості.

У клопотанні вих. № 04/4-2587 від 11.05.2023 сторона захисту просила перевірити факт перетину державного кордону та перебування за межами України директора ТОВ «Європостачання» ОСОБА_11 , щодо якої існують сумніви в можливості підписання ряду важливих документів у справі.

Проте прокурор свідомо допустив наявність фальсифікації ряду важливих документів у кримінальній справі та відмовився перевіряти цю обставину.

У клопотанні вих. № 04/4-2709 від 12.06.2023 ставилося питання про проведення у кримінальному провадженні слідчого експерименту за участі заявника ОСОБА_10 та радіорозвідки за адресою розташування Черкаського РУП ГУ НП в Черкаській області з метою об`єктивної перевірки можливості перебування в певний період часу певних осіб.

Проте оскільки результат виконання клопотання на думку прокурора «ризикований» тим, що може зруйнувати версію слідства, він вирішив відмовити стороні захисту в перевірці цієї інформації.

У клопотанні вих. № 04/4-2829 від 07.07.2023 адвокат просив долучити до кримінального провадження матеріали на підтвердження факту численних погроз з боку батька заявника - ОСОБА_12 на адресу підозрюваного та свідків у кримінальному провадженні, проте прокурор надав формальну відповідь та відмовив у долученні матеріалів і перевірці зазначених фактів.

На розвиток попереднього клопотання 03.08.2023 підозрюваним ОСОБА_9 прокурору надіслано заяву про забезпечення безпеки у зв`язку з підтвердженим отриманням погроз від батька заявника на його адресу та на адресу його дружини та чотирьох неповнолітніх дітей.

Проте повністю ігноруючи вимоги діючого законодавства та нехтуючи безпекою цілої родини, нехай і підозрюваного, прокурор безпідставно відмовив заявнику у забезпеченні безпеки.

Більш того, прокурор відмовив у задоволенні клопотання захисту навіть щодо допиту батька заявника, не дивлячись на те, що він є власником майна, яке фігурує у кримінальному провадженні, він є клієнтом адвокатського об`єднання з мотивом та причиною для хибних звинувачень, він володіє закритою від всіх учасників провадження інформацією, він висловлює погрози учасникам провадження на тій підставі, що «особа не фігурує в кримінальному провадженні» (вих. № 04/4-2828 від 03.08.2023).

Крім того стороною захисту слідчому ГСУ ДБР продано 6 клопотань про проведення слідчий дій з метою можливого встановлення обставин, які спростовують підозру, в тому числі:

- вих. № 04/4-2521 від 14.04.2023 про проведення додаткового допиту ОСОБА_10 про обставини його зустрічі з ОСОБА_8 ;

- вих. № 04/4-2871 від 05.09.2023 про призначення лінгвістичної експертизи;

- вих. № 04/4-2468 від 03.04.2023 щодо призначення психологічної експертизи з використанням поліграфу;

Проте слідчий у кримінальному провадженні відмовив у задоволенні всіх клопотань сторони захисту, а прокурор здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва ним, відповідно до ст. 36 КПК України фактично усунувся від здійснення своїх процесуальних обов`язків, що потягло порушення права на захист, чим проявив свою упередженість у кримінальному провадженні.

Вказані обставини свідчать про його особисту заінтересованість в результатах кримінального провадження, а також в існуванні обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, оскільки прокурор згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження.

Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватості особи; однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом із тим, згідно з ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Сторона обвинувачення згідно з нормами КПК України зобов`язана збирати докази як щодо обвинувачення, так і щодо невинуватості особи, яка є підозрюваною або обвинуваченою в кримінальному провадженні.

Крім того сторона обвинувачення зобов`язана виконувати свої процесуальні повноваження таким чином, щоб встановити всі обставини справи, які є важливими для прийняття правильного та об`єктивного рішення. У разі, якщо зібрані докази свідчать про те, що підозрюваний або обвинувачений є невинним, слідчий, прокурор повинен негайно припинити кримінальне провадження щодо цієї особи.

Всі наведені вище факти свідчать про однобокість та упередженість з боку прокурора ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування стосовно ОСОБА_9 .

Відповідно до практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) означає відсутність упередженості та необ`єктивності, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, пункт 93). Зазвичай існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ встановлює згідно з двома критеріями.

Перший критерій, суб`єктивний, враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, а в даній конкретній справі прокурора та слідчого, тобто чи мав прокурор чи слідчий особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі.

Другим критерієм є об`єктивний, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам прокурор та слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (див., серед інших, рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24.02.1993, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Європейський суд з прав людини, у справі "П`єрсак проти Бельгії" висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`активним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Крім того, слід звернути увагу на той факт, що ОСОБА_10 заяву про вчинення кримінального правопорушення подав безпосередньо до Офісу Генерального прокурора, а також те, що саме прокурор ОСОБА_3 безпосередньо допитував ОСОБА_10 в якості свідка та в якості потерпілого, тривалий час самостійно проводив розслідування не передаючи матеріали до слідчого, що також може свідчити про упередженість і особисту заінтересованість у цьому провадженні.

Таким чином, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурору - існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Просив задовольнити клопотання про відвід прокурора.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд в задоволенні заяви відмовити, зазначивши, що доводи захисника ОСОБА_5 є безпідставними та невмотивованими.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав заяву свого захисника та просив її задовольнити.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підтримали клопотання захисника ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заяву захисника ОСОБА_5 , просив її задовольнити.

Дослідивши письмові матеріали провадження, перевіривши доводи зазначеного відводу, суд приходить до наступного:

Перелік підстав, за наявності яких прокурор підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України. Так, серед іншого, п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України передбачає, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Частинами 4, 5 ст. 80 КПК України унормовано, що заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 81 КПК України відвід прокурора під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Прокурор у кримінальному провадженні відноситься до сторони обвинувачення і має ряд повноважень, за допомогою яких реалізується обвинувальна функція прокурора у змагальному кримінальному процесі. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України він зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Об`єктивність і неупередженість прокурора є не менш важливими для досягнення завдань кримінального провадження, ніж судді, оскільки він згідно зі ст. 36 КПК України наділений значним обсягом повноважень, що можуть суттєво обмежувати чи звужувати права і свободи особи.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання ним своїх конституційних функцій, передбачених ст. 131-1 Конституції України, та виконання повноважень на досудовому розслідуванні, під час судового провадження (ст. 36 КПК України), для здійснення завдань кримінального провадження відповідно до ст. 2 КПК України, забезпечення законності згідно зі ст. 9 КПК України.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять ознак або властивостей, які б розкривали сутність упередженості, що вказує на оціночний характер цієї обставини в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів (ч. 1 ст. 37 КПК України).

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 цього Кодексу та ч. 3 цієї статті (ч. 2 ст. 37 КПК України).

Разом з тим ч. 1, 2 ст. 22, ч. 1 ст. 26 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Тобто кримінальне процесуальне законодавство передбачає, що прокурор, реалізуючи свої процесуальні повноваження у кримінальному провадженні, вправі доводити перед судом свою правову позицію з того чи іншого питання за допомогою засобів, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Той факт, що захисник обвинуваченого та обвинувачений не погоджуються із позицією прокурора ОСОБА_3 не є підставою для відводу останнього. Сторона захисту не позбавлена можливості спростувати твердження прокурора та надати суду відповідні докази.

Суд не наділений правом оцінювати кваліфікацію чи компетентність прокурора та такі показники не є підставою для його відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що викладені доводи захисника ОСОБА_5 не свідчать про наявність обставин, які викликали б сумніви в упередженості прокурора, а тому приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001352 від 06.10.2022 року відносно: ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.77, 80, 81, 83 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурору ОСОБА_3 під час розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001352 від 06.10.2022 року відносно: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 368 КК України - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 15.08.2024 року о 14 год. 05 хв.

Головуючий: ОСОБА_1