Провадження № 1-кс/638/3355/24
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання дізнавача СД Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000945 від 14.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 06.10.2024, з ознаками підробки, яке було вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що 13.10.2024 близько 15:57 год. за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час перевірці документів надав посвідчення водія з ознаками підробки. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000945 14.10.2024, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України. Дізнавачем СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 13.10.2024 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 16:17 по 16:45 було виявлено та вилучено посвідчення водія на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , видане 06.10.2024 року. Відповідно до рапорту працівників УПП в Харківській області ДП, у даному посвідченні водія відсутні захисні елементи та відсутня інформація в базі ІПНП. Вищевказаний предмет відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном, оскільки є достатні підстави вважати, що він є предметом кримінального правопорушення та одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Власник майна, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій просить суд розгляд клопотання проводити без його участі, проти задоволення клопотання дізнавача не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, доходить висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

14.10.2024 року дізнавачем СД ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 були внесені відомості про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000945 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Дізнавачем СД ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області, лейтенантом поліції ОСОБА_3 було проведено огляд місця події, про що було складено протокол від 13.10.2024 року, відповідно до якого було вилучено у ОСОБА_5 : водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 06.10.2024, з ознаками підробки.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Після з`ясування обставин, які підтверджені відповідними доказами, слідчий суддя дійшов висновку про доведення дізнавачем того, що зазначене в клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України дізнавач довів слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України

Вимоги клопотання, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання дізнавача.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізначвача СД Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтинанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000945 від 14.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене під час проведення слідчої дії, а саме огляду місця події від 13.10.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно: водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , видане 06.10.2024, з ознаками підробки, що було вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1