Справа № 541/3538/24
Провадження № 1-кп/541/337/2024
У Х В А Л А

про призначення до судового розгляду

23 жовтня 2024 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Миргородського міськрайонного суду Полтавської області обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 12 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

01 жовтня 2024 року з Миргородської окружної прокуратури Полтавської області до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 12 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, вважає, що підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності не встановлено.

Крім зазначеного, прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи свої вимоги наступним. 29 липня 2024 року слідчим суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 26 вересня 2024 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 23 вересня 2024 року до 26 жовтня 2024 року. На даний час ризики, які слугували підставою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, зокрема передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, тому обвинувачений, розуміючи невідворотність покарання за скоєний злочин, може переховуватись від суду. Окрім того, ОСОБА_4 на час затримання не мав міцних соціальних зв`язків, майна у значних розмірах або місця роботи, які б утримували його за місцем мешкання, джерело його доходів не відоме, він проживає не за місцем реєстрації, а тому в будь-який час може змінити місце проживання, виїхавши за межі міста та району на територію, яка буде знаходитися поза юрисдикцією Миргородського районного відділу поліції, без значних наслідків для себе. При цьому, ОСОБА_4 самовільно покинув місце свого проживання під час проведення обшуку з метою переховування від органів досудового розслідування та уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення за місцем свого проживання на тетирорії АДРЕСА_1 . Не виключається наявність в його оточенні осіб, які сприяли скоєнню кримінального правопорушення або взагалі є його співучасниками. Особи, які безпосередньо брали участь у документуванні факту незаконного зберігання особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_4 , проживають в тому ж населеному пункті, що і останній. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде запобігати спробам обвинуваченого незаконно впливати на свідків. Характер, тяжкість, обставини та період вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, факт зберігання предметів злочинної діяльності за місцем проживання свідчать про їх систематичність, а отже підтверджує можливість вчинити нове кримінальне правопорушення аналогічного або іншого характеру, зокрема з корисливим мотивом. Заявлені ризики не зменшилися і не відпали, тому існує необхідність у продовженні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник просили призначити судовий розгляд та не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд прийшов до висновку про необхідність призначення судового розгляду з наступних підстав.

Зазначене кримінальне провадження підсудне Миргородському міськрайонному суду Полтавської області.

Суд не встановив підстав для зупинення кримінального провадження та прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання від учасників судового провадження клопотань про витребування певних речей чи документів, про здійснення судового розгляду у закритому судовому засіданні, про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не надійшло.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 26 вересня 2024 року.

23 вересня 2024 року у відповідності з ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області дію вказаного запобіжного заходу продовжено до 26 жовтня 2024 року.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню, були встановлені на стадії досудового розслідування та враховані слідчим суддею під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому обрано з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, даних про його особу, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що наразі вказані ризики є реальними та дійсними.

Прокурором доведено, що перебуваючи на волі, усвідомлюючи особливу тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитися від суду. Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, є особливо тяжким, за його скоєння передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, яке йому загрожує, обвинувачений може переховуватися від суду. Оскільки свідки по даному кримінальному провадженню не були допитані судом, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме можливість впливу на них для подальшої зміни ними показань у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та надання їм належної оцінки. Крім зазначеного, враховуючи характер злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в подальшому належить утримувати під вартою, оскільки саме цей вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, суд

ухвалив:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні на 15 год 30 хв. 31 жовтня 2024 року в приміщенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, буд. 133.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів по 21 грудня 2024 року включно, визначивши обвинуваченому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

Викликати для участі в судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала суду в частині продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, однак ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СуддяОСОБА_1