Справа №591/6453/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/436/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 591/6453/24 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

установила:

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки слідча суддя з достатньою повнотою не врахувала, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, а тому враховуючи практику цього ж суду щодо впливу тяжкості майбутнього покарання на підтвердження існування ризику переховування від органу досудового розслідування, суду дійшла необгрунтованого висновку щодо його недоведеності. Зазначає також, що слідча суддя не врахувала фактичні обставини вчиненого правопорушення, наявність розбіжностей у показах учасників події щодо кількості осіб, які там перебували, а наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків вважає такими, що не є належними стримуючими факторами належної процесуальної поведінки останнього. До того ж звертає увагу на те, що син підозрюваного проживає на тимчасово окупованій території АРК.

24.06.2024 до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим прокурором Сумської обласної прокуратури, звернувся ст. слідчий СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, а саме у тому, що він 21.06.2024 о 20:57 на території мисливського господарства «Північний ліс» в АДРЕСА_1 зі свого зареєстрованого мисливського карабіну здійснив постріл у голову ОСОБА_9 , від якого останній загинув на місці.

22.06.2024 за № 0000304 до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, в цей день ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК і йому повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2024 до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 20:00 до 07:00 наступного дня і покладені обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або роботи; не відлучатися з м. Шостка без дозволу слідчого чи прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що надають право на перетин кордону України; утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин кримінального провадження. Своє рішення слідча суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що підозра є обґрунтованою, існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, визнавши при цьому недоведеними ризики, передбачені п. 1, 2 ч. ст. 177 КПК, запобігти якому можливо шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 надійшли письмові заяви про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд у відсутність сторін провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК (ч. 1 ст. 183 КПК).

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчому і постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби, слідча суддя суду першої інстанції дійшла правильного висновку, що ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення і що даний запобіжний захід в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігатиме ризику можливого впливу на свідків у кримінальному провадженні, наведеному в клопотанні слідчого, а тримання під вартою у цій справі не буде виправданим.

Такі висновки слідчої судді суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на вимогах КПК.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчою суддею суду першої інстанції в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме, те, що долучені до матеріалів клопотання докази вказують на причетність ОСОБА_8 до дій, внаслідок яких наступила смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, а також існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, на який вказував слідчий у своєму клопотанні. При цьому на даному етапі досудового розслідування не оцінюється правильність кваліфікації злочину, а лише з урахуванням доказів встановлюється наявність підстав вважати імовірною та достатньою причетність ОСОБА_8 до обставин, що в ньому розслідуються.

Перевіряючи наявність ризику впливу на свідків, слідча суддя суду першої інстанції урахувала те, що підозрюваний особисто знайомий та має дружні відносини з ними, а також встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, поведінку ОСОБА_8 відразу після вчинення злочину, який особисто повідомив на лінію «102» про події, що відбулись, будь-яких перешкод у проведенні невідкладних слідчих дій за його участі не чинив, раніше не судимий, одружений, є власником та директором ТОВ «Норд Трест» в м. Шостка, діяльність якого пов`язана з виготовленням фортифікаційних споруд, колегія суддів погоджується з висновками слідчої судді щодо недоведеності прокурором ризику переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, а також вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити всі обставини, у тому числі:1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, колегія суддів враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, що слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого правопорушення, хоч і є визначальним елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції не було наведено переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Не наведено таких і в апеляційній скарзі прокурора.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме, гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, колегія суддів не убачає підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 .

Колегія суддів погоджується з висновками слідчої судді про можливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, серед іншого, утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні з приводу його обставин, здати на зберігання до відповідних органів державної влади документів, що дають право на перетин кордону, оскільки тримання під вартою для суду повинно розглядатися як винятковий захід, який ніколи не повинен бути обов`язковим і використовуватися для цілей покарання (п.1 Рекомендації R (80) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо досудового ув`язнення).

Ухвалу слідчої судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.06.2024 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4