Провадження № 1-кс/752/7363/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022. Клопотання погодив прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000953 від 15.12.2022 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.04.2023, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, вирішили утворити та очолити внутрішньо і зовнішньо стійке ієрархічне злочинне об`єднання - злочинну організацію, метою діяльності якої має стати вчинення систематичного незаконного переправлення через митний кордон на територію України, придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, на території міста Києва, Київської області та інших регіонах України, з метою особистого протиправного збагачення наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а саме: кокаїну; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА; психотропної речовини обіг якої обмежено - кетамін; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - псилоцин; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС; особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс; психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам; психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.

З метою забезпечення існування та функціонування злочинної організації ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи спільно розробили єдиний злочинний план, спрямований на безперешкодне, протягом невстановленого досудовим розслідуванням проміжку часу, але не пізніше ніж з 08.04.2023 до 19.12.2023 систематичне переміщення через митний контроль кордону України з приховуванням від митного контролю наркотичних речовин та психотропних засобів, їх придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут шляхом передачі із рук в руки, та поштовими відправленнями через загальновідомі поштові компанії. Даний злочинний план включав у себе розподіл ролей та функції кожного із учасників злочинного об`єднання на кожному етапі реалізації злочинного умислу, з метою незаконного збагачення організаторів та учасників злочинної організації, що у подальшому стало єдиним джерелом їх доходів.

Водночас, ОСОБА_8 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами усвідомлювали, що оскільки вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, самостійно реалізувати свій злочинний умисел вони не зможуть, така протиправна діяльність потребує чітких та узгоджених дій, значної кількості людей.

Забезпечуючи стійкість злочинної організації, керованість і тривалість намічених злочинних дій, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи використовували для відбору кандидатів їх особисті якості - лідерські навички, схильність до вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, набуті ними навички під час скоєння таких злочинів, умови їх життя, зв`язки (у тому числі серед осіб, які вживають наркотичні засоби та психотропні речовини), здатність до підпорядкування, наявність серед наркозалежних осіб перевірених джерел збуту тощо.

Таким чином, у різний період часу при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, з метою підтримання внутрішньої і зовнішньої стійкості, ієрархії злочинної організації ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи залучили до її складу: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА-1, ОСОБА-2 та ОСОБА-3 (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження); ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які утворили злочинну організацію, що складається із двох структурних частин, при цьому вся її ієрархія побудована по вертикалі у три ієрархічні ланки із чітким розподілом ролей та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, за попередньою змовою зорганізувавшись у внутрішньо і зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що вимагає ретельної, довготривалої підготовки, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника злочинної організації, маючи єдині наміри щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, встановили чіткі правила поведінки у середині ієрархічного злочинного об`єднання, керівниками якого визнано ОСОБА_8 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, свідомо виконували всі їх вказівки.

Ієрархію злочинної організації ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи забезпечували за рахунок її стабільного стійкого та згуртованого складу, централізованого підпорядкування учасників її керівникам, неухильного дотримання єдиних, загально визначених та обов`язкових для всіх правил поведінки, ретельного планування злочинної діяльності, чіткого розподілу ролей на кожному із етапів, визначеного алгоритму дій організаторів та інших учасників під час можливого викриття протиправної діяльності правоохоронними органами, домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час, розподілом коштів, отриманих від протиправної діяльності між учасниками злочинної організації.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи спільно, зайняли першу (найвищу) ланку у створеній ними злочинній організації, згідно чого їм, як організаторам злочинної організації та найвищим керівникам повинні підпорядковуватись всі інші її учасники, які повинні були безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі вказівки, настанови та вимоги.

При цьому саме ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, як організатори, визначали напрямки злочинної діяльності, здійснювали її планування і доводили іншим учасникам, координували їх дії згідно ієрархічної побудови організації, приймали рішення про включення до складу злочинної організації або виключення із неї конкретних учасників, здійснювали контроль за діяльністю останніх.

До другої структурної частини в злочинній організації увійшли:

1. Активні учасники злочинної організації з кола довірених осіб найближчого оточення організаторів такі як ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

2. Керівники структурних частин, що входять до складу злочинної організації, яким ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи спільно, визначили їх роль найбільш довірених осіб, та які безпосередньо підпорядковувались тільки організаторам, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

До третьої структурної частини у ієрархії в злочинній організації, що у свою чергу розподілялось на окремі структурні частини (керівниками яких є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ), створеної ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, увійшли наступні особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , ОСОБА-1, ОСОБА-2 та ОСОБА-3 (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження) ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , які поділяли погляди щодо можливості вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин з метою особистого збагачення, підпорядковувались особисто керівникам окремих груп злочинної організації, безпосередньо вчиняли злочини відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, на яких покладались наступні обов`язки:

- придбання, перевезення наркотичних засобів від місць фасування та до місць зберігання, подальшого фасування наркотичних засобів та психотропних речовин або місць збуту;

- перевезення та передача або пересилання з метою збуту, розфасованих наркотичних засобів та психотропних речовин споживачам;

- безпосередній збут наркотичних засобів та психотропних речовин;

- передача грошових коштів, одержаних від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин керівникам злочинних організацій;

- звітування перед керівниками злочинних організацій щодо обсягів реалізованих наркотичних засобів та психотропної речовини, а також необхідністю її поповнення;

- підшуковування наркозалежних осіб, які користувались довірою та незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, шляхом передачі "із рук у руки" наркотичних засобів, психотропних речовин, за що отримувати кошти від наркозалежних осіб, які у подальшому передавались керівникам злочинних організацій.

Встановлено, що наркотичні засоби та психотропні речовини потрапляли на територію України із Королівства Іспанія та Італійської Республіки за допомогою міжнародних поштових відправлень, для приховування вмісту яких, постачальники здійснювали пакування наркотичних засобів поміщаючи їх у предмети побутової техніки (кавові машини, музичні програвачі, великі портативні аудіо-системи). Розповсюджували на території України за допомогою приватних логістичних перевізників під вигаданими анкетними даними отримувачів.

Так, у ході досудового розслідування встановлено, що у період часу з 08.04.2023 по 19.12.2023, створена ОСОБА_8 та невстановленими досудовим розслідуванням особами злочинна організація, під керівництвом організаторів вчинила ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних із переправленням через митний кордон на територію України, придбанням, зберіганням, перевезенням та пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, зокрема: наркотичного засобу, обіг якого обмежено - кокаїн; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - МДМА; психотропної речовини обіг якої обмежено - кетамін; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - псилоцин; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - 4-ММС; особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабіс; психотропної речовини, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю - альпразолам; психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін; - на території міста Києва, Київської області та інших регіонах України, з метою особистого протиправного збагачення.

Слідством встановлено, що ОСОБА_5 , діючи відповідно до спільно розробленого та відомого всім учасникам злочинної організації, створеної та очолюваної ОСОБА_8 спільно із невстановленими досудовим розслідуванням особами, плану, згідно відведеної безпосередньо йому ролі, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 25.08.2023, діючи умисно, повторно, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , збув ОСОБА_18 , який проводив оперативну закупку та щодо якого застосовано заходи безпеки наркотичний засіб, обіг якого обмежено - "кокаїн", загальна маса якого не встановлена, але не менше ніж 0,926 грам., за грошові кошти у сумі 6000 гривень.

19.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком до 16.02.2024 включно.

В подальшому строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.07.2024 на строк до 19.09.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців.

11.09.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

11.09.2024 підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Наразі триває процес ознайомлення із матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що 19.09.2024 спливає строк дії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.07.2024 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не можливо у зв`язку із необхідністю: виконання вимог ст. 290 КПК України; складення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Слідчий вказує, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати, слідчий просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення підозрюваному розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що на даний час сторона захисту реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і, на думку захисника, строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000953 закінчились. Також захисник зазначив, що вироком Київського Апеляційного суду від 26.02.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 6 років позбавлення волі. В зв`язку із постановленням слідчими суддями в межах кримінального провадження №0000953 ухвал про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вирок Київського Апеляційного суду від 26.02.2024 необґрунтовано виконується в Київському СІЗО.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, підтверджено, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000953 від 15.12.2022.

19.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

11.09.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20.12.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком до 16.02.2024 включно.

В подальшому строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою неодноразово було продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.07.2024 на строк до 19.09.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29.05.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 9 місяців.

11.09.2024 підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до частини 3 цієї статті, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, в цьому випадку сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Як встановлено вище, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя дослідив копії таких матеріалів кримінального провадження, які містяться в матеріалах клопотання: висновки експертів; протоколи оглядів; протоколи НСРД; протоколи проведення впізнання за фотознімками; протоколи обшуків; протоколи допитів свідків; інші матеріали, долучені до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження, разом із поясненнями прокурора у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначені вище кримінальні правопорушення.

Щодо продовження запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Так, прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не зменшився та залишається бути актуальним, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, які у відповідності до положень ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Враховуючи зазначене, на переконання слідчого судді, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не зменшився та продовжує бути актуальним.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи обізнаністьОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час продовжує існувати загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання ними органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Оцінюючи актуальність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також відомості про те, що ОСОБА_5 раніше судимий (вироком Київського апеляційного суду від 26.02.2024 за ч. 2 ст. 309 КК України із призначенням покарання у виді 6 років позбавлення волі), на переконання слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, продовжує бути актуальним.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наявності ризиків, передбачених п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на ту обставину, що досудове розслідування завершено і наразі триває стадія ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, у зв`язку із чим зазначені ризики не враховуються слідчим суддею при розгляді цього клопотання.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: ОСОБА_5 не одружений, на утриманні малолітніх дітей чи не працездатних осіб не має, не працюючий, раніше судимий.

Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих підозрюваному злочинів та продовження існування доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, продовження застосування запобіжного заходу є необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним трьом ризикам, буде недостатнім.

Таким чином, прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включаються у строки, передбачені ст. 219 КПК України, а також що на виконання вимог статей 291, 293 КПК України, після завершення стадії ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України сторона обвинувачення в межах строку досудового розслідування повинна скласти обвинувальний акт із додатками та надати його копію разом із копією реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному і захиснику.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою строком на 60 днів, але в межах досудового розслідування, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За наведених обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 115, 132, 177, 178, 183, 193-197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1