Провадження №: 1-кп/752/1367/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001306 від 16 травня 2023 року та № 0003825 від 08 грудня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у АДРЕСА_1 , має середню освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, має неповну вищу освіту, незаміжньої, без офіційного місця роботи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

установив:

Відповідно до обвинувальних актів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 13 травня 2023 року о 23:45 разом із невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на подвір`ї житлового комплекму « Нова Англія » за адресою: АДРЕСА_4 , підійшли до раніше незнайомого ОСОБА_8 , який перебував разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та діючи умисно, з метою грубого порушення громадського порядку, із мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, бажаючи продемонструвати свою зневагу до існуючих норм моралі у суспільстві, протиставляючи себе присутнім на вулиці громадянам, використовуючи нікчемний привід, а саме нібито гучне спілкування по мобільному телефону, почали висловлювати своє невдоволення з даного приводу, вступивши з ОСОБА_8 у словесний конфлікт, та нехтуючи присутністю інших осіб, усвідомлюючи свою кількісну та фізичну перевагу, поводячись агресивно та нахабно, почали безпідставно наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді ударів руками та ногами по його тулубу та голові.

Розуміючи те, що ОСОБА_8 не чинить будь-якого опору, а також протиправність своїх дій, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, припинили свої хуліганські дії та покинули місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої травми носа - перелом кісток носа носової перетинки, забійна рана на спинці носа в середній третині на фоні синця на спинці та скатах носа в верхнє-середній третині з переходом на повіки обох очей; субкон`юктивальнй крововилив лівого ока у зовнішньому куті; синці в лобно-скроневій ділянці ліворуч, в лівій скореній ділянці, в лівій завушній ділянці, в лобній ділянці зліва та справа, в лобно-тім`яній ділянці справа, в правій скронево-тім`яній ділянці, в лівій нижньощелепній ділянці, на лівій боковій поверхні шиї в середній третині, в лівій надключичній ділянці, в лівій підключичній ділянці, садна в лівій підключичній ділянці, в поперековій ділянці праворуч, на передні поверхні правого колінного суглобу; крововилив на слизовій верхньої губи в центрі; крововиливи лунок 1, 2 зубів верхньої щелепи ліворуч, що у своїй сукупності відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене гпупою осіб.

15 березня 2024 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_7 укладено дві угоди про примирення.

За умовами угод ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повністю визнали свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, розкаялись у вчиному, попросили у потерпілого вибачення, відшкодували останньому заподіяну кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі по 40 000 грн кожен, потерпілий в свою чергу вибачив обвинувачених.

Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік кожному, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від його відбування з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені, захисники та потерпілий просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд дійшов висновку про затвердження угоди з наступних підстав.

Судом встановлено, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст угод про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винним, свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Відповідно до вимог ст. 468, ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до змісту обвинувальних актів та угод про примирення обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні нетяжкого злочину.

За своїм змістом укладені сторонами угоди про примирення відповідають вимогам ст. 471 КПК України.

Міра покарання визначена в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.

Передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затверджені угоди судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає за можливе затвердити угоди про примирення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, та призначає узгоджену в угодах міру покарання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, визначаються виключно судом.

При прийнятті рішення у цій частині суд враховує конкретні обставини вчинененого кримінального правопорушення та його наслідки, дані про особу обвинувачених котрі до кримінальної відповідальності притягаються вперше, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, за місце проживання скарг на них не надходило, повністю визнали вину, розкаялись у вчиненому, відшкодували потерпілому заподіяну моральну шкоду.

Зважаючи на вказані обставини, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченим іспитовий строк тривалістю 1 рік, який буде достатнім для того, щоб винні в умовах здійснення контролю за їх поведінкою довели своє виправлення, а також покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 314, 368, 374, 468, 469, 474, 475, 615 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 15 березня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченими ОСОБА_3 .

Затвердити угоду про примирення від 15 березня 2024 року, укладену між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити йому за ч. 2 ст. 296 КК України узгоджене стронами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити їй за ч. 2 ст. 296 КК України узгоджене стронами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, тривалістю 1 рік, та покласти на неї обов`язки, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у рівних частинах процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2672 грн за проведення судово-медичної експертизи № 042-846-2023 від 26 червня 2023 року, а саме по 1336 грн з кожного.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1