Справа № 182/880/22
Провадження № 1-в/0182/142/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі подання Нікопольського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку у відношенні

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області,

громадянина України, із вищою освітою, зареєстрований та проживає у

АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 , суд

В С Т А Н О В И В :

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин та штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., які виконувати самостійно.

Нікопольський РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області надіслав до суду подання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, посилаючись на наступне.

Вирок суду відносно ОСОБА_3 набув законної сили 04.04.2022, але станом на 10.07.2024 покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 не відбуте.

ОСОБА_3 , будучи засудженим до покарання менш суворе ніж обмеження волі до кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину в період 2022-2024 років не притягувався. В період з 14.04.2022 по 08.09.2023 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 , а з 08.09.2023 і по теперішній час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . Станом на 10.07.2024 строк давності виконання вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 відносно ОСОБА_3 сплинув, що, відповідно до ч.1 ст. 80 КК України, є підставою для звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримала.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі засудженого, який був належним чином повідомлений, проте в судове засідання не з`явився.

Вислухавши думку прокурора, яка також підтримала подання, суд враховує наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2020 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин та штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн., які виконувати самостійно.

Судом встановлено, що вирок набрав законної сили 04.04.2022, але станом на 10.07.2024 покарання у виді громадських робіт ОСОБА_3 не відбуте.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом 2 (двох) років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді громадських робіт, тобто вважається таким, що засуджений до покарання менш суворе ніж обмеження волі.

Суд при цьому враховує, що статтею 80 КК України передбачено нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлюються імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину.

Так, строк давності виконання вироку відносно ОСОБА_3 сплинув. Протягом 2022-2024 років засуджений ОСОБА_3 нового злочину не вчинив. Окрім того, згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 в період з 14.04.2022 по 08.09.2023 проходив військову службу в ЗСУ за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 , а з 08.09.2023 і по теперішній час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , що свідчить про те, що факт ухилення від відбування покарання засудженим не встановлений. Наявність же лише факту невідбуття засудженим громадських робіт не свідчить про ухилення від відбування цього

За таких умов суд вважає, що суд вважає, що подання органу пробації підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі п. ч. 1 ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання Нікопольського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.02.2022.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1