ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2929/24 Номер провадження 11-сс/814/683/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000087, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 354 КК України, задоволено клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_11 та застосовано щодо підозрюваної

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоне Костянтинівського району Донецької області, громадянки України, українки, заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Покладено на підозрювану ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожним усним чи письмовим викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні; визначеними слідчим чи прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії не тяжких злочинів, також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 захисник в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді застави.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 є необґрунтованим, а подія інкримінованого злочину відсутня; будь-які ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні; стороною обвинувачення не доведено наявність підстав для ініціювання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу; обставини, викладені слідчим у клопотанні, не підтверджувались доказами.

Зазначає, що в ухвалі слідчого судді крім твердження про підозру ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, жодних інших аргументів щодо того, чому, на його переконання, повідомлення ОСОБА_10 про підозру є обґрунтованим, слідчий суддя не наводить, як і взагалі не зазначає, якими доказами підтверджується висунута підозра.

На підтвердження поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у судовому засіданні прокурором наведено обставини, які начебто розслідуються у кримінальному провадженні, однак, ці обставини не відображено ні у клопотанні слідчого, ні у повідомленні ОСОБА_10 про підозру, тобто вони не мають жодного відношення до злочину, який начебто вчинила ОСОБА_10 .

Більш того, поза увагою слідчого судді залишились доводи сторони захисту щодо відсутності події злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 .

Вказує, що жодним належним доказом стороною обвинувачення не доведено той факт, що грошові кошти у сумі 52 000 грн та 50 доларів США, які начебто знаходились у поштовому відправленні, є саме неправомірною вигодою.

Зазначає, що фактично, висновок про те, що вказані грошові кошти є начебто неправомірною вигодою зроблені стороною обвинувачення виключно у зв`язку із знаходженням їх в одному конверті разом з пояснювальною запискою з переліком осіб: « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 » із зазначенням певних сум та відміткою групи інвалідності щодо кожної особи.

Вказує, що зазначене вище твердження є хибним, оскільки стороною обвинувачення не встановлено та не підтверджено походження та фактичну приналежність цих грошових коштів конкретній особі, у тому числі і з вказаного у записці переліку осіб, будь-які докази на підтвердження цього в матеріалах кримінального провадження відсутні, як і не встановлено походження і приналежність конкретній особі записки із переліком осіб, яка знаходилась в конверті поштового відправлення.

Зазначає, що у зв`язку з не встановленням походження та приналежності конкретним особам вищевказаних грошових коштів, відсутні законні підстави вважати їх неправомірною вигодою.

Також вказує, що оскільки надані стороною обвинувачення матеріали клопотання не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність події кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, а також причетність ОСОБА_10 до його вчинення, повідомлена ОСОБА_10 підозра є необґрунтованою.

Крім того наголошує, що стороною обвинувачення не долучено до матеріалів клопотання, і, як наслідок, слідчим суддею не досліджено, жодного доказу на підтвердження наявності ризиків.

Більш того, слідчий суддя з власної ініціативи навів ризик, на якому навіть не наголошувала сторона обвинувачення, а саме ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, про який жодного слова у клопотанні слідчого, за виключенням очевидної описки із зазначенням пункту 5, щодо цього ризику не зазначено.

Також вказує, що працівниками оперативного підрозділу ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 сфальсифіковано протокол НСРД від 31.05.2024, який став єдиною підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Так, згідно відомостей, відображених на офіційному веб-сайті ТОВ «Нова Пошта» https://novapost.com/uk-pl/tmcking/2740 відправлення № 59 0011 5863 2740 у період з 06 год. 40 хв. 00 сек. по 07 год. 18 хв. 27 сек., тобто у час, коли його начебто оглядали оперативні працівники, знаходилось на Київському інноваційному терміналі (КІТ) і лише о 07 год. 38 хв. 27.05.2024 виїхало з КІТ, а о 12 год. 59 хв. цього ж дня (27.05.2024) прибуло до терміналу у м. Полтава.

Позиції інших учасників судового провадження.

Захисники підозрюваної ОСОБА_10 підтримали подану в її інтересах апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну. Прокурор заперечив проти вимог апеляційної скарги сторони захисту, вказав на законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді, просив залишити ухвалу без змін.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені 18.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000087 від 18.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 368, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 354, ч. 4 ст. 354 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно із п. 3 Положення про медико-соціальну експертизу, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення про МСЕК), медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно до п. 4 Положення про МСЕК, медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Пунктами 5 та 6 Положення про МСЕК передбачено, що Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи. Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Згідно п.п.1 п. 11 Положення про МСЕК, міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Пунктом 19 Положення про МСЕК, комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Відповідно до п. 25 Положення про МСЕК, Голова або члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законодавством

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Наказом директора Міжрайонної МСЕК м. Бахмут ОСОБА_20 з 01.04.2024 призначено на посаду лікаря-невропатолога, спеціаліста з медико-соціальної експертизи Міжрайонної МСЕК м. Бахмут. У подальшому ОСОБА_20 призначено головою медико-соціальної експертизи Міжрайонної МСЕК м. Бахмут.

Відповідно до Постанови КМУ №255 від 08.03.2022 Міжрайонна МСЕК м. Бахмут має статус екстериторіальності та фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до посадової інструкції голови Міжрайонної МСЕК м. Бахмут, встановлено: п.2.1 завданням голови комісії є: забезпечення в межах своїх повноважень проведення комісією медико-соціальної експертизи; п.2.2 обов`язки голови комісії: організація роботи комісії, забезпечення виконання завдань, покладених на комісію; здійснення керівництва діяльності комісії, забезпечення раціонального та ефективного розподілу посадових обов`язків між її працівниками з урахуванням вимог щодо забезпечення захисту інформації запобігання зловживанням під час роботи комісії; вивчення з членами комісії медико-соціальної документації перед проведенням огляду хворого; організація огляду осіб, що звертаються для встановлення інвалідності; організація та контроль за проведенням медичної реабілітації в лікувально-реабілітаційних установ району, міста, області.

Таким чином, ОСОБА_20 в розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Відповідно до Порядку організації та проведення медико-соціальної експертизи втрати працездатності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.1994 № 221 медико-соціальними експертними комісіями (МСЕК) МОЗ проводиться експертиза тривалої або стійкої втрати працездатності. Направлення для огляду хворого у МСЕК видається лікарсько-консультаційною комісією (ЛКК) відповідного лікувально-профілактичного закладу за формою № 088/о, затвердженою МОЗ, після клінічних досліджень, що підтверджують стійкий чи необоротний характер захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців з дня настання тимчасової непрацездатності чи протягом п`яти місяців у зв`язку з одним і тим же захворюванням за останні дванадцять місяців, а хворий на туберкульоз - протягом десяти місяців з дня настання непрацездатності.

Згідно із п. 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Порядок проходження медико-соціальної експертизи регламентується Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Законом України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи», Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності», Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2012 № 420 «Про затвердження Порядку та Критеріїв встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням трудових обов`язків», Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» та Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2012 № 577 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях».

МСЕК видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації.

Будучи медичним працівником, ОСОБА_10 достовірно знала про порядок проходження медико-соціальної експертизи та була знайома з лікарем-невропатологом, головою медико-соціальної експертизи Міжрайонної МСЕК м. Бахмут ОСОБА_20 , яка входила до складу комісії, що проводить медико-соціальні експертизи втрати працездатності особам та призначає відповідні групи інвалідності.

У 2024 році, точної дати і часу розслідуванням не встановлено, ОСОБА_10 домовилася із ОСОБА_20 , що за надання неправомірної вигоди комісія медико-соціальної експертизи Міжрайонної МСЕК м. Бахмут прийматиме рішення про встановлення групи інвалідності або продовження строку раніше встановленої групи інвалідності особам. Неправомірну вигоду, а саме грошові кошти та документи про осіб, яким необхідно встановити або продовжити групу інвалідності необхідно надавати ОСОБА_20 , шляхом направлення поштового відправлення службою доставки ТОВ «Нова Пошта» до м. Полтави.

Так, 26.05.2024 ОСОБА_10 , перебуваючи у відділенні №5 служби доставки ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 83, діючи з прямими умислом та корисливою метою, відправила лікарю-невропатологу, голові медико-соціальної експертизи Міжрайонної МСЕК м. Бахмут ОСОБА_20 , поштове відправлення за № 2740, конверт із неправомірною вигодою в сумі 52000 грн та 50 доларів США, а також пояснювальну записку з переліком осіб: « ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 » із зазначенням суми неправомірної вигоди і групи інвалідності щодо кожного.

28.05.2024 о 16 год 22 хв, ОСОБА_20 , перебуваючи у відділенні №22 служби доставки ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Полтава, вул. Павленківська площа, 3б, отримала від імені ОСОБА_10 вказане поштове відправлення із неправомірною вигодою в сумі 52000 грн та 50 доларів США за прийняття рішення з використанням службового становища щодо надання ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 групи інвалідності.

09.09.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

09.09.2024 слідчий заступник начальника ВР ОТЗ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., яке задоволено ухвалою слідчого судді 12.09.2024.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яка доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_21 . від 02.02.2024; протокол обшуку від 17.07.2024, проведеного в приміщені службового приміщення МСЕК за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол огляду від 24.07.2024 документів які були вилучені 17.07.2024 під час проведення обшуку в приміщені службового приміщення МСЕК за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол огляду від 05.08.2024 документів які були вилучені 17.07.2024 під час проведення обшуку в приміщені службового приміщення МСЕК за адресою: АДРЕСА_3 ; розсекреченими протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої поставки»; розсекреченими протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «огляду (виїмки, затримання) кореспонденції»; розсекреченими протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «спостереження за особою».

Вказані докази містять дані, які можуть свідчити як про факт направлення ОСОБА_10 грошових коштів та пояснювальної записки з переліком осіб із зазначенням суми неправомірної вигоди і групи інвалідності щодо кожної особи лікарю-невропатологу, голові медико-соціальної експертизи Міжрайонної МСЕК м. Бахмут ОСОБА_20 , так і про можливу мету пересилки цих грошей та записки, а саме надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням службового становища.

Отже надані докази не повинні бути достатніми для доведеності вини особи, але мають бути достатніми для того, щоб на даній стадії кримінального провадження переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що має місце в даному випадку. При цьому слід звернути увагу, що надання оцінки доказам з точки зори їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою, надається судом під час розгляду справи по суті.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на користь підозрюваної, що унеможливить якісне та об`єктивне проведення досудового розслідування та може позбавити можливості притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Також підозрювана ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на неї процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішення, у тому числі вироку суду.

Окрім цього наразі встановлюється повне коло осіб, можливо причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, з якими підозрювана ОСОБА_10 зможе оговорити захисну позицію та незаконно впливати на свідків (в тому числі з застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування).

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_10 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки настання наведених ризиків є цілком ймовірним.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя врахував майновий стан підозрюваної ОСОБА_10 , її сімейне становище, роль в інкримінованому їй злочині, який не є тяжким, та дійшов висновку, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків та запобігти настанню існуючих ризиків.

Таким чином обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, захисником в апеляційній скарзі не наведено, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах підозрюваної ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 12 вересня 2024 року щодо ОСОБА_10 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4