Провадження №11-сс/801/866/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

зі секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у кримінальному провадженні № 0000220 від 01.05.2024 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 року клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Затримано підозрюваного ОСОБА_7 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , до 29 грудня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 29 грудня 2024 року.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, а саме м. Вінниці, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначено два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2024 року виправлено описку допущену в ухвалі суду (вступна та резолютивна частини) та повний текст, а саме: замість «який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 365 КК України», слід читати «який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України».

Іншу частину ухвали суду залишено без змін.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV, споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання телекомунікаційних послуг третім особам.

Відповідно до п. п. 2, 4, 5, 5-1, 10, 13, 14 ч. 36 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295 (далі - Правила), споживачі зобов`язані: використовувати кінцеве обладнання, що має документ про відповідність технічним вимогам та/або вимогам інших нормативно-правових актів у сфері телекомунікацій; не допускати дій, що можуть перешкоджати безпечній експлуатації телекомунікаційних мереж, підтримці цілісності та взаємодії таких мереж, захисту їх інформаційної безпеки, електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, ускладнювати чи унеможливлювати надання послуг іншим споживачам; не допускати використання на комерційній основі кінцевого обладнання та абонентських ліній для надання послуг третім особам; не здійснювати несанкціонованого втручання в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж; дотримуватись інструкцій, правил (порядку) користування кінцевим обладнанням; не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або так, що належать особам, не здійснювати підробку (дублювання) ідентифікаційних карток, електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання та/або перепрограмування ідентифікаційних карток; не здійснювати зловмисні виклики, не замовляти, не пропонувати розсилання та не розповсюджувати спам.

Інформаційна безпека - стан захищеності життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, при якому запобігається завдання шкоди через неповноту, несвоєчасність і недостовірність поширюваної інформації, порушення цілісності та доступності інформації, несанкціонований обіг інформації з обмеженим доступом, а також через негативний інформаційно-психологічний вплив та умисне спричинення негативних наслідків застосування інформаційних технологій.

Статтею 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» від 05.07.1994 № 80/94-ВР визначено, що несанкціоновані дії щодо інформації в системі - це дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства.

Пунктом 13 частини 36 Правил передбачено, що споживачі зобов`язані не фальсифікувати мережеві ідентифікатори, не використовувати неіснуючі мережеві ідентифікатори або такі, що належать іншим особам, не здійснювати підробку (дублювання) електронного коду (ідентифікатора) кінцевого обладнання. Таким чином, свідома заміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання. Перекручення інформації (підробка, надання недостовірних даних) про кінцевого абонента впливає на достовірність даних, щодо ідентифікації абонента та його обладнання, які зберігаються в білінгових системах (автоматизована система обліку наданих послуг, їх тарифікації і виставляння рахунків для оплати. У сфері телекомунікацій білінг офіційно іменується «Автоматизована Система Розрахунків» (АСР)) операторів мобільного зв`язку.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб та Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024, строк дії воєнного стану продовжено в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, та діє до тепер.

ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у 2023 році, точної дати не встановлено, через всесвітню мережу Інтернет дізнались про те, що за допомогою попередньо налаштованого комп`ютерного програмного забезпечення «SimСlient», електронно-обчислювальних машин - комп`ютерів, SIM-банків та SIM-карт постачальників послуг мобільного зв`язку, підключених в єдину всесвітню мережу Інтернет, за відповідну плату можливо надавати в оренду російському онлайн-сервісу «ІНФОРМАЦІЯ_2» з ІР-адресою НОМЕР_2 що розміщена в м. Сан-Франциско США , віртуальні мобільні номери телефонів.

В цей момент у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж мобільних операторів з метою отримання прибутку.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , у невстановленому місці, дату та час, однак не пізніше 01.05.2024 придбали 7 SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ (International Mobile Equipment Identity - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання) на 32 плати розширення (кожна з яких має індивідуальний ІМЕІ) для сім-карт оператора мобільного зв`язку з можливістю їх «гарячої» заміни. Після цього, ОСОБА_7 через месенджер «Telegram» зв`язався із невстановленою особою під нік-неймом « ОСОБА_11 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та виявив бажання співпрацювати з ними, повідомивши про наявність у нього SIM-банків з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, на що невстановлена особа під нік-неймом « ОСОБА_11 » погодилась і повідомила ОСОБА_7 що йому потрібно створити свій кабінет та електронну адресу для роботи із ним, а також налаштувати вказане обладнання та надіслала в чат детальну інструкцію.

Окрім того, ОСОБА_10 , контактуючи із невстановленою особою під нік-неймом « ОСОБА_11 », яка являється адміністратором російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », отримала аналогічну інструкцію.

З метою унеможливлення блокування його діяльності операторами мобільного зв`язку та приховання своєї діяльності, ОСОБА_7 повинен був здійснювати систематичну заміну сім-карт в SIM-банках та підміну міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ) в платах розширення для сім-карт.

Окрім цього, ОСОБА_7 повинен був поміщувати сім-карти мобільного операторів стільникового зв`язку в SIM-банки та за допомогою програмного забезпечення «SimСlient» здійснювати налаштування надходження отриманих даних від оператора мобільного зв`язку на сервера російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

На виконання наданих інструкцій російського онлайн-сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_7 , використовуючи персональний комп`ютер із встановленим твердотільним накопичувачем марки «Kingston» об`ємом 500 Gb, 10.01.2024 о 23:15 год., на веб-ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » створив свій особистий кабінет з використанням поштової скриньки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для подальшої роботи. ОСОБА_10 здійснила аналогічні дії.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, та на виконання наданих інструкцій для роботи з російським онлайн-сервісом «ІНФОРМАЦІЯ_2», ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на трьох персональних комп`ютерах умисно встановили програмне забезпечення «SimСlient», під`єднали до них SIM-банки з функцією зміни ІМЕІ на 32 плати розширення, підключили до мережі Інтернет, та за допомогою WI-FI роутера «Mercusys MR70X» з IP-адреси НОМЕР_1 (провайдер ТОВ «ТРК ЕВЕРЕСТ»), у період часу із 01.05.2024 по 05.07.2024 розпочали роботу з російським онлайн-сервісом «ІНФОРМАЦІЯ_2» за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , не маючи при цьому дозволу компаній ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна» на використання ідентифікаційних телекомунікаційних карток з присвоєним унікальним абонентським номером (сім-карток) в телекомунікаційному обладнанні (такі як SIM-банк), чим порушили п. 13 ч. 36 Правил.

Крім того, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , спільно, періодично здійснювали придбання сім-карток українських мобільних операторів ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПрАТ «ВФ Україна та в подальшому забезпечували їх своєчасну заміну в SIM-банках для функціонування т.зв. «ботоферми», котру за матеріальну вигоду надавали у користування російському онлайн-сервісу «ІНФОРМАЦІЯ_2», який здає в оренду віртуальні мобільні ідентифікатори для реєстрації облікових записів, у т.ч. фейкових, на різноманітних Інтернет-платформах, соціальних мережах для негативного впливу на інформаційний простір, як регіону так і держави загалом, тощо.

При цьому, ОСОБА_7 знав та усвідомлював, що своїми діями він здійснює незаконне втручання в роботу телекомунікаційних мереж, що порушує встановлений порядок маршрутизації.

Пунктом 3 Правил передбачено, що несанкціонованим втручанням в роботу та/або використання телекомунікаційних мереж є зокрема дії, що зафіксовані актом про порушення правил надання і отримання телекомунікаційних послуг і призвели до витоку, втрати, підробки, блокування, перекручення чи знищення інформації.

Згідно висновку телекомунікаційної експертизи встановлено, що функціональним призначенням наданих на дослідження SIM-банків з 32 платами розширення є здійснення керування значною кількістю сім-карт з їх можливістю «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни ІМЕІ.

Відповідно до нормативних документів Європейського інституту телекомунікаційних стандартів (ETSI), IMEI - це унікальний номер, який присвоюється кожному мобільному пристрою окремо. Тобто, кожен мобільний термінал (телекомунікаційне обладнання, яке має GSM модуль) може мати лише один унікальний ІМЕІ.

Таким чином, підміна ІМЕІ є перекрученням (підробкою) інформації про кінцевого абонента та його обладнання, а отримання інформації серверами, які знаходяться поза межами України, свідчить про доступ до неї фізичних та/або юридичних осіб, що не мають права доступу до неї, та є витоком інформації.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_10 російський онлайн-сервіс «ІНФОРМАЦІЯ_2» отримав можливість здобувати інформацію, підробляти її, блокувати, спотворювати процес обробки інформації, тобто негативно впливати на інформаційний простір та заподіювати шкоду інформаційній безпеці України.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 року, постановити рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23:00 год. до 07:00 год. за місцем його проживання.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є з завищеною кваліфікацією його дій та базується виключно на припущеннях; ризики, зазначені у клопотанні, належним чином не вмотивовані, а посилання на тяжкість злочину є неприпустимою так як кваліфікація дій підозрюваного є передчасною.

У клопотанні слідчого не зазначено жодної характеризуючої особу ОСОБА_7 обставини; слідчим суддею надано поверхневу оцінку обставинам, зазначеним у клопотанні слідчого та не проаналізовано обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Захисник просить звернути увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має на утриманні матір-інваліда та малолітню дитину, 2024 року народження, позитивно характеризується, має хронічне захворювання.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі, та просили їх задовольнити, в разі незастосування домашнього арешту, зменшити розмір застави, прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 01.05.2024 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України , 31.10.2024 року йому повідомлено про підозру.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).

На стадії вирішення питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку "обґрунтованості підозри" в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбу, утримує малолітню дитину, яка хворіє, потребує лікування, те, що на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення та дійшов висновку, що перебуваючи, на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов висновку, який колегія суддів вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту є безпідставними.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 908 400 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанці

Керуючись ст. 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 .

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.10.2024 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4