Справа № 138/2357/24
Провадження №11-сс/801/648/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 представника власника майна адвоката

в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2024 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000365, внесеному до ЄРДР 07.082024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000365, внесеному до ЄРДР 07.082024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_1 , який поміщено до арешт майданчика Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, що по вул. Сагайдачного 4, у м. Могилів-Подільський, власником якого є ОСОБА_8 , шляхом позбавлення права користування, розпорядження та володіння.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що прокурором доведено необхідність здійснення такого арешту, обґрунтовано правову підставу для його арешту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2024 року і просить постановити нову про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в частині позбавлення права користування транспортним засобом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, також слідчий у клопотанні не довів необхідність такого обтяження як позбавлення права користування автомобілем, також вказує, що ОСОБА_8 є власником майна, на яке накладено арешт, він не є підозрюваною особою, майно придбане за його особисті кошти, накладене обтяження порушує право власника на вільне володіння арештованим майно та суперечить принципу недоторканості права власності.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги представника власника майна, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Представник власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просила задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Стосовно доводів апеляційної скарги суд зазначає, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За приписами п. а ч. 2 ст. 170 та абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Зазначеним обставинам слідчим суддею надано належну оцінку та обраний захід накладення арешту на майно відповідає заходам забезпечення кримінального провадження на даному етапі.

Як вбачається з матеріалів (клопотання та ухвали слідчого судді) до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 06.08.2024 о 17:54 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що на пункті пропуску «Могилів-Подільський Отач» 06.08.2024 о 17:53 за адресою: АДРЕСА_1 , працівники прикордонної служби України під час перевірки документів щодо перетину державного кордону виявили авто марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_1 , яке перебуває в розшуку по базі «Інтерпол» із ознаками незаконного зберігання чи збуту майна одержаного кримінально протиправним шляхом.

За вказаним фактом Могилів-Подільським РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365 від 07.08.2024 з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення: ст. 198 КК України.

В ході опитування із ОСОБА_11 було встановлено, що автомобіль марки «Volkswagen» з номерним знаком НОМЕР_1 , вирішив позичити у свого знайомого, щоб на ньому разом зі своєю сім`єю перетнути державний кордон України в напрямку республіки Молдови. Зі слів свідка, 03.08.2024 власник автомобіля марки «Volkswagen» з номерним знаком « НОМЕР_1 » ОСОБА_8 зробив нотаріальне доручення на право керування даним транспортним засобом на ОСОБА_11 06.08.2024 близько 11:35 год гр. він заїхав на пункт пропуску в АДРЕСА_1 , та під час перевірки документів на автомобіль марки «Volkswagen» з номерним знаком « НОМЕР_1 » працівники ДПСУ повідомили ОСОБА_12 , що по базі «Інтерполу» дане авто знаходиться в розшуку. Після чого про даний факт було одразу повідомлено на спецлінію «102».

Під час огляду місця пригоди 06.08.2024 було виявлено, вилучено та оглянуто автомобіль марки «Volkswagen Multivan T-6», чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 », 13.02.2020 року випуску, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 », виданого ТСЦ 7141 на ім`я ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , який має наступний номер шасі НОМЕР_3 .

Після чого, автомобіль був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Працівниками ДПСУ, під час перевірки автомобіля марки «Volkswagen» з номерним знаком « НОМЕР_1 », відбулося спрацювання бази даних МОКП-Інтерпол, як викрадений 23.07.2020, країна ініціатор розшуку республіка Польща, згідно чого було здійснено повідомлення до поліції

Враховуючи те, що вказане майно є тимчасово вилученим, може бути предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містити на собі сліди злочину, може бути речовим доказом, наявна потреба у проведенні експертних досліджень, тому з метою збереження речових доказів виникла потреба у накладенні арешту на таке майно, що стало підставою звернення прокурора до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, з-поміж іншого правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи, те що вилучене майно є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження та псування вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, підстави для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту.

Доводи ж представника власника майна про те, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеними у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, з вищевказаних мотивів. При цьому власник майна та його представник за відповідних обставин не позбавлені права в ході провадження досудового розслідування порушувати питання про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 серпня 2024 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000365, внесеному до ЄРДР 07.082024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: