Справа № 463/8857/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1287/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року,

з участю заявника ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що заява скаржника від 11 вересня 2024 року, яка надійшла до ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а відтак не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити її скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що уповноваженими особами ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не внесено відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі її заяви від 11 вересня 2024 року по факту вчинення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, кримінальних правопорушень, передбачених ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи заявника ОСОБА_6 про підтримання апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Встановлено, що ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року зі скаргою на бездіяльність посадових осіб ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 11 вересня 2024 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 122, ч. 2 ст. 127 КК України, працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

На даний час відомості за вказаною заявою не були внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відтак, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що заявник у своїй заяві не наводить конкретних фактичних відомостей та обставин, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України, які б свідчили про існування підстав для кваліфікації дій працівників ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, за будь-якою зі статей Кримінального кодексу України.

Так, статтею 122 КК України передбачена відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Диспозицією ч. 2 ст. 127 КК України передбачена відповідальність за катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю чи морального страждання, вчинене з метою примусити її чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати інформацію чи зізнання, або з метою покарати її чи іншу особу за дії, вчинені нею або іншою особою чи у вчиненні яких вона або інша особа підозрюється, або з метою залякування її або інших осіб, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з метою дискримінації, у тому числі з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості.

Водночас, колегією суддів встановлено, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів того, що працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, у змові вчинили будь-яке кримінальне правопорушення, зокрема, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження чи катування відносно ОСОБА_6 .

Як вбачається, подана заява про вчинення кримінального правопорушення не містить жодних фактичних відомостей, які б свідчили про вчинення працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, таких імовірних правопорушень.

Відтак, з огляду на те, що підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Щодо доводів апелянта про необхідність притягнення уповноважених осіб ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 КУпАП, за неповагу до суду, колегія суддів зазначене наступне.

Диспозиція ст. 185-3 КУпАП передбачає відповідальність за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Заявник ОСОБА_6 просить притягнути уповноважених осіб ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області до відповідальності за те, що останні не з`явилися у судове засідання суду першої інстанції 23.09.2024 та не повідомили про причини неприбуття.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повідомив ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області про час та дату розгляду справи шляхом надіслання повістки в передбаченому законом порядку.

Суд зазначив, що слідчий або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце проведення такого, що відповідає вимогам ч.4 ст.405 КПК України.

Відтак, притягнення уповноважених осіб ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185-3 КУпАП, не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Тому колегія суддів приходить до висновку про те, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали в апеляційному порядку, не встановлено, а тому оскаржувану ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 вересня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Львівського районного управління поліції №1 Головного управління поліції у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а її апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4