Справа № 585/5193/23
Номер провадження 1-кс/585/1134/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписуючим пристроєм, клопотання старшого слідчого СВ Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001009 від 13.12.2023 р.,-

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2024 року до слідчого судді з клопотанням звернувся старший слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 і просить: про накладення арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки REDMI NOTE7 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збереження вказаного речового доказу, шляхом заборони користуватись та розпоряджатись даним майном та заборони його відчужувати. Своє клопотання мотивував тим, що СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001009 від 13.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи відділу освіти, молоді і спорту Вільшанської сільської ради Сумської області, лобіюючи інтереси ТОВ "Будівельна марка" протягом 2021-2023 років (в тому числі у період дії воєнного стану) здійснили укладення договорів та додаткових угод на виконання будівельних робіт з "Реконструкції і термомодернізації підвального приміщення Вільшанської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів" Код ДК 021:20-4 Фасадні роботи. В подальшому вказані службові особи, здійснивши внесення недостовірних даних щодо обсягів фактично виконаних робіт до офіційних документів (актів виконання робіт форми КБ-2в), в такий здійснили розтрату бюджетних коштів. З матеріалів кримінального провадження відомо, що 13.09.2021 між відділом освіти, молоді та спорту Вільшанської сільської ради, в особі начальника ОСОБА_5 та ТОВ «Будівельна марка» (наразі TOB «АСЕР БІЛДІНГ»), в особі директора ОСОБА_4 укладено договір №146 щодо виконання робіт відповідно до проектно-кошторисної документації по об`єкту: "Реконструкції і термомодернізації підвального приміщення Вільшанської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів" вартістю робіт 2 794 416,84 грн. Вказаний договір оплачено за рахунок бюджетних коштів, однак роботи виконано не у повному обсязі. Згідно висновку спеціаліста Управління північно-східного офісу Держаудитслужби в Сумській області від 16.05.2024, з урахуванням оплати відділом освіти, молоді та спорту Вільшанської сільської ради вартості робіт за договором №146, за рахунок коштів бюджету Вільшанської сільської ради, втрачено активів та як наслідок завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету Вільшанської сільської ради на загальну суму 1 168 795,46 грн. Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/119-24/8525 від 24.06.2024 проведеним дослідженням в обсязі наданих документів та в межах спеціальних знань експерта-економіста, з урахуванням відповіді на попереднє запитання, розмір матеріальної шкоди (збитків), завданої Відділу освіти, молоді та спорту Вільшанської сільської ради (СДРПОУ 41818307) у результаті невідповідності вартості фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту «Реконструкція і термомодернізація підвального приміщення Вільшанської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів», розташованому за адресою: Сумська область, Роменський район, с. Вільшана, вул. Київський шлях, 14, вартості будівельних робіт, зазначеній в актах приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2021 року від 25.10.2021, №2 за листопад 2021 року від 16.11.2021 року № 3 за грудень 2021 року від 20.12.2021 та № 4 за грудень 2021 року від 29.12.2021, складених ТОВ «Будівельна марка» () на виконання умов договору № 146 від 13.09.2021, документально підтверджується у сумі 1 168 795,46 грн. 16.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук, в ході якого було вилучено мобільний телефон марки REDMI NOTE7 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 . Вилучений мобільний телефон було поміщено в експертний сейф-пакет № PSP 1051212. Під час проведення слідчої дії про наявність чи відсутність на мобільному телефоні документів, що мають істотне значення для органу досудового розслідування, наявність чи відсутність переписок, в тому числі прихованих, листувань нічого не повідомив та не продемонстрував. Вказаний мобільний телефон являється речовим доказом та може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, на вказаному вище мобільному телефоні можуть матися сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді переписок, листувань з іншими учасниками кримінального провадження, телефонні з`єднання між абонентськими номерами ОСОБА_6 та іншими особами, причетними до скоєння кримінального правопорушення, можливі документально підтверджені факти транзакцій в частині перерахування коштів за виконання послуг, документи в електронному вигляді, в тому числі у вигляді прихованих файлів тощо, а тому вказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та являється речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим вказаний мобільний телефон підлягає додатковому огляду, проведенню щодо нього можливих судових експертиз, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження, а також заходів, визначених главою 21 КПК України.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, в матеріалах клопотання мається заява в якій він просить провести розгляд без його присутності. Вказва, що клопотання підтримує та просить задоволити.

Прокурор в судове засідання не прибув.

Власник майна ОСОБА_4 до суду не прибув, причин неявки суду не відомі.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України клопотання про накладення арешту на майно розглядається без застосування технічних засобів фіксування.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що Роменським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001009 від 13.12.2023р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України (а.п.4).

Згідно постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 16.07.2024р. мобільний телефон марки REDMI NOTE7 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню№0001009 від 13.12.2023. (а.п.11).

До клопотання також додано ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.07.2024 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , з метою відшукання та вилучення наступних речей: … -мобільних телефонів (смартфонів), комп`ютерів, ноутбуків, планшетів, електронних носіїв інформації (жорсткі диски, флеш-накопичувачі, диски тощо) виключно якщо вони є власністю ОСОБА_4 та в їх пам`яті зберігаються переписки, проекти документів, та/або копії документів щодо укладення договору та виконання робіт по об`єкту: «Реконструкції і термомодернізації підвального приміщення Вільшанської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів» (а.п.6).

Також до матеріалів слідчий надав протокол обшуку, від 16.07.2024 року відповідно до якого старшим слідчим СВ Роменського РВП ГУНП було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон, яким постійно користується ОСОБА_4 марки REDMI NOTE7 ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» (а.п.8-9).

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України до такого майна закон, крім іншого, відносить речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Відповідно ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Всупереч вимог ст. 170, 171 КПК України в клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

На думку слідчого судді старшим слідчим та прокурором не доведено необхідності застосування арешту взагалі, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статі 170 КПК України.

Зокрема старшим слідчим та прокурором не обґрунтовано потреби у застосуванні такого процесуального заходу як арешт, оскільки жодних даних що вилучений старшим слідчим в ході обшуку мобільний телефон є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та що у вказаному мобільному телефоні маються докази вчинення кримінального правопорушення у вигляді переписок, листувань з іншими учасниками кримінального провадження, матеріали справи не містять. Також жодних даних, яке доказове значення має вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон і чому його збереження можливе лише шляхом накладення арешту суду надано не було.

Крім цього в клопотанні відсутні будь які дані щодо того, що власник майна ОСОБА_4 має намір вчиняти будь-які дії щодо відчуження даного майна.

Окремо слідчий суддя відзначає ту обставину, що обшук, в ході якого було вилучено даний мобільний телефон, було проведено на підставі ухвали слідчого судді, який дав дозвіл на відшукання і вилучення наступних речей, документів: вказаний перелік з 8 пунктів, в яких міститься і документація і інші дані, лише в одному пункті вказано мобільних телефонів … виключно якщо вони є власністю ОСОБА_4 та в їх пам`яті зберігаються переписка, проекти документів, та/або копії документів щодо укладення договору та виконання робіт по об`єкту: «Реконструкції і термомодернізації підвального приміщення Вільшанської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів». Отже вилучення даного телефону було поставлено слідчим суддею в залежність від наявності в його пам`яті даних, які стосуються даного кримінального провадження. Проте слідчий на цю обставину належної уваги не звернув і при обшуку та вилученні телефону взагалі не оглянув його вміст. Дозвіл на обшук і надавався слідчому для можливості з`ясування питання наявності в телефоні інформації, яка може бути доказом в даному кримінальному провадженні, проте слідчий цього не з`ясував. Не зважаючи на відсутність інформації про значущість даного телефону для кримінального провадження як доказу, лише на підставі власних припущень, які не підтверджені жодним належним і допустимим доказом, слідчий вважає необхідним порушувати право власності особи накладенням арешту на майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту на майно та наявність ризиків, а тому приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001009 від 13.12.2023 р. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1