Справа № 646/7137/24
№ провадження 1-кп/646/948/2024
УХВАЛА

03.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000342 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/194-А/24 від 11.04.2024 у потерпілого ОСОБА_5 встановлена наявність різаної рани лобно-скроневої області зліва, це легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. В своїх показаннях потерпілі в повному обсязі розкрили механізм спричинення ОСОБА_5 вищевказаного ножового поранення. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 вчиняє кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я не вперше. При формулюванні правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.4 ст. 296 КК України орган досудового розслідування не врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме нанесення ножового поранення у голову потерпілому, крім того, не з`ясовано з якою метою обвинувачений вдруге замахнувся утримуючи ніж в правій руці, що спонукало ОСОБА_6 вступитись за ОСОБА_5 , відтягнувши ОСОБА_8 , таким чином зберегти життя потерпілому ОСОБА_5 . Таким чином, дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 15; п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України. Крім того, в обвинувальному акті у «викладі фактичних обставин кримінального правопорушення» та у «формулюванні обвинувачення» незрозуміло, хто ж не припинив свої умисні хуліганські дії. Поза увагою досудового розслідування залишився стан обвинуваченого під час вчинення злочину. Декілька свідків у своїх свідченнях говорять про те, що обвинувачений ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння. В обвинувальному акті не розкрито, в чому виразився винятковий цинізм, органом досудового розслідування не проведена низка судових експертиз, що має суттєве значення для встановлення умислу обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 клопотання захисника підтримали.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_4 вважали, що обставини, про які зазначено представником потерпілого у клопотанні, не є підставою для про повернення обвинувального акту прокурору.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання представника потерпілого про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

Підготовче судове засідання, окрім притаманних йому завдань організаційного характеру, спрямованих на з`ясування можливості призначення до судового розгляду кримінального провадження, виконує роль процесуального фільтра між досудовим провадженням та судовим розглядом з метою перевірки відповідності вимогам закону процесуальних рішень, що надійшли від прокурора. З метою забезпечення цієї функції пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. На стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам статті 291 КПК України та чи не містить він положень, що суперечать одне одному. Процесуальним законом окреслено межі перевірки обвинувального акта - лише його відповідність вимогам кримінального процесуального закону, зокрема, статті 291 КПК України. Оскільки частиною 4 статті 291 КПК України заборонено надання суду інших документів до початку судового розгляду, така перевірка здійснюється виключно на підставі самого обвинувального акта шляхом дослідження його змісту.

Частиною 4 статті 110 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

В свою чергу ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Перевіривши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 на відповідність вимогам кримінально-процесуального законодавства, суд вважає його таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

У контексті тверджень представника потерпілого про недолік викладу фактичних обставин в обвинувальному акті, а саме те, що не конкретизовано дії обвинуваченого, суд звертає увагу на наступне. Визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Адже виключно прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому КПК України. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг.

Повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з необхідністю змінити кваліфікацію дій обвинуваченого призведе до порушення засад змагальності та може бути розцінене як втручання суду у формулювання висунутого прокурором обвинувачення.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18). Відповідно до названої позиції, кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

До того ж КПК містить положення про зміну обвинувачення у суді, висунення додаткового обвинувачення, відмову від підтримки державного обвинувачення (ч. 2 ст. 337, ст. 338340 КПК), а також передбачає право суду вийти за межі зазначеного в обвинувальному акті висунутого обвинувачення у частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження (ч. 3 ст. 337 КПК).

Таким чином, викладені у клопотанні представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту, обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні ст. 291 КПК України, не свідчать про істотні недоліки обвинувального акта, які б перешкоджали його призначенню до судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору необґрунтованим, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 7, 291, 314, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору в кримінальному провадженні № 0000342 за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1