Справа № 438/1079/24
Провадження № 1-кп/438/84/2024
В И Р О К

іменем України

27 вересня 2024 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000577 від 24 травня 2024 року,

стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Бориславського міського суду Львівської області від 17 лютого 2014 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років (покарання відбув 23 липня 2019 року) та вироком Бориславського міського суду Львівської області від 27 вересня 2023 року за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна (03 червня 2024 року вирок набрав законної сили),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

за участі учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника адвоката ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи засудженим вироком Бориславського міського суду Львівської області від 17 лютого 2014 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільнений 23 липня 2019 року по відбуттю міри покарання на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисні злочини у сфері обігу наркотичних засобів.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою протиправного збагачення, умисно, повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 вересня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 25 серпня 2023 року у не встановленому досудовим розслідування місці та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Бупренорфін», який повторно незаконно зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 25 серпня 2023 року. Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, 25 серпня 2023 року близько 18 год.12 хв., обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у відділенні №2 Нової пошти у м. Бориславі, що на вул. Шевченка, 33а/1, здійснив поштове відправлення № 4469 в якому в якості відправника вказав свої дані ОСОБА_3 , телефон НОМЕР_1 , а в якості отримувача вказав ОСОБА_8 АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_2 з 19 таблетками з білого кольору написом на них «В8» та 1 половини таблетки білого кольору з написом «В8», що у відповідності до висновку експерта №СЕ-19/109-24/6554-НЗПРАП містять наркотичний засіб «Бупренорфін».

Саме у такий спосіб, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу «Бупренорфін» без корисливих мотивів, в інтересах третьої особи, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 вересня 2009 року, умисно, повторно, незаконно збув, наркотичний засіб обіг якого обмежено «Бупренорфін» невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою протиправного збагачення, умисно, повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 вересня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 10 жовтня 2023 року у не встановленому досудовим розслідування місці та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон», який повторно незаконно зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 10 жовтня 2023 року. Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, 10 жовтня 2023 року близько 13год.39 хв., обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у відділенні №2 Нової пошти у м. Бориславі, що на вул. Шевченка, 33а/1, здійснив поштове відправлення № 2908 в якому в якості відправника вказав свої дані ОСОБА_3 , телефон НОМЕР_1 , а в якості отримувача вказав АДРЕСА_3 , телефон НОМЕР_3 , з 5 таблетками білого кольору, які були опечатані в блістер з написом «ТДВ «ІНТНРХІМ», що у відповідності до висновку експерта №СЕ-19/109-24/6555-НЗПРАП містять наркотичний засіб «Метадон» обіг якого обмежено.

Саме у такий спосіб, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, без корисливих мотивів, в інтересах третьої особи, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 вересня 2009 року, умисно, повторно, незаконно збув, наркотичний засіб обіг якого обмежено «Метадон» невстановленій досудовим розслідуванням особі.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою протиправного збагачення, умисно, повторно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 вересня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 10 листопада 2023 року у не встановленому досудовим розслідування місці та у невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно незаконно придбав з метою збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон», який повторно незаконно зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 10 листопада 2023 року. Реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено, 10 листопада 2023 року близько 16 год.14 хв., обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи у відділенні №2 Нової пошти у м. Бориславі, що на вул. Шевченка, 33а/1, здійснив поштове відправлення № 6754 в якому в якості відправника вказав свої дані ОСОБА_3 , телефон НОМЕР_1 , а в якості отримувача вказав АДРЕСА_2 , телефон НОМЕР_3 , з 20 таблетками білого кольору, які були опечатані в поліетиленовому згортках по 10 штук в кожному, що у відповідності до висновку експерта №СЕ-19/109-24/6553 НЗПРАП містять наркотичний засіб «Метадон» обіг якого обмежено.

Саме у такий спосіб, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу, без корисливих мотивів, в інтересах третьої особи, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами і доповненнями, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із наступними змінами та доповненнями, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 вересня 2009 року, умисно, повторно, незаконно збув, наркотичний засіб обіг якого обмежено «Метадон» невстановленій досудовим розслідуванням особі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнав повністю та надав суду показання, які відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що перебуває на обліку у лікаря нарколога програмі ЗПТ по метадону; йому, як наркозалежному, у місцевому медичному закладі надається для вживання щодня наркотичний засіб метадон. Визнає, що визначені дати в обвинувальному акті, зокрема 25 серпня 2024 року, 10 жовтня 2024 року 2024 року та 10 листопада 2024 року через відділення Нової пошти у м. Бориславі, що на вул. Шевченка, 33а/1 відправляв товаришеві, який воює, посилки. Разом з продуктами харчування відправляв товаришеві наркотичні засоби. Спочатку відправив 19,5 таблеток з написом на блістері «В8» , наступного разу відправив 5 таблеток та 20 таблеток, в яких містився наркотичний засіб «Метадон». Зазначені наркотичні засоби придбав напередодні відправки у незнайомої особи.

Просить суд суворо не карати, обрати мінімальну міру покарання.

Окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема:

даними висновку експерта від 14 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6554-НЗПРАП відповідно до якого в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,0014 гр. міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, бупренорфін (а.с.53-55);

даними висновку експерта від 10 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6555-НЗПРАП відповідно до якого в наданій на дослідження залишки порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,0004 гр. міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (а.с.57-59);

даними висновку експерта від 10 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6553-НЗПРАП відповідно до якого в наданій на дослідження залишки порошкоподібній речовині білого кольору масою 0,0072 гр. міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (а.с.61-63).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Суд приймає до уваги визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, оскільки останній провину визнав повністю, надавши підтверджувальні показання, щиро каявся у скоєному.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а саме вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаному з проникнення у інше приміщення. Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_9 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Підстав для кваліфікації вчиненого за іншими статтями Кримінального кодексу, або іншими частинами статті суд не вбачає.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Зазначена позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , визначеною ст.67 КК України, судом не встановлено.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, законодавцем віднесено до тяжких злочинів.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує характер та тяжкість вчинених останнім кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і їх мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та стан його поведінки, обвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому не розкаявся, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, відсутність пом`якшуючих обставин, наявність обтяжуючої обставини, характеризуючи дані на обвинувачену і вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд зауважує, що закон наділяє суд дискреційними повноваженнями визначати, чи знижують встановлені під час судового розгляду обставини ступінь тяжкості вчиненого злочину, і призначати таке покарання, яке за видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення особи й попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, раніш неодноразово судимого за вчинення умисних злочини у сфері обігу наркотичних засобів, перебуває на обліку лікаря нарколога з 25 червня 2021 року з діагнозом F11.2, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, відповідно довисновку спеціальної медичної наркологічної комісії №70 від 05 червня 2024 року (а.с.65) не рекомендовано примусового лікування, за місцем проживання даних про негативну характеристику немає, не одружений, проте має двох малолітніх дітей, не працює, має зареєстроване постійне місця проживання, думку державного обвинувачення та сторони захисту щодо обрання покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що обвинувачений, маючи не погашену та не зняту судимість в порядку ст.89 КК України за вчинення умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, належних висновків для себе не зробив, враховуючи конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений не працює і не займається будь-якою суспільно-корисною працею, умисні тяжкі злочини вчинено ним з корисливих мотивів, останньому слід призначити покарання, в межах розміру санкції статті інкримінованих кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі з конфіскацією майна що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Підстав для застосування ст.69, ст.75 КК України до обвинуваченого, із врахуванням обставин справи, наслідків та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд не вбачає.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вироком Бориславського міського суду Львівської області від 27 вересня 2023 року за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2024 року (справа №442/4337/24) накладено арешт на майно:мобільний телефон марки Samsung з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 та з сім-картами з № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 .

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Крім цього, відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що по справі понесені процесуальні витрати за проведення експертиз у зв`язку із залученням стороною обвинувачення експертів спеціалізованої державної установи.

Відтак, процесуальні витрати на загальну суму 4543 гривень 68 копійок, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Зокрема, витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів від 14 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6554-НЗПРАП, від 10 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6555-НЗПРАП та від 10 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6553-НЗПРАП по 1514 гривень 56 копійок кожна.

Обвинуваченому у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 травня 2024 року (справа №442/4337/24).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, громадянина України, винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Бориславського міського суду Львівської області від 27 вересня 2023 року за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, визначивши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у видіпозбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяців з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 27 вересня 2024 року (оголошення вироку), зарахувавши строк тримання під вартою з 30 травня 2024 року по 26 вересня 2024 року включно.

Скасувати арешт, накладений на майно мобільний телефон марки Samsung з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 та з сім-картами з № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 червня 2024 року (справа №442/4337/24).

Речові докази у справі: мобільний телефон марки Samsung з IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 та з сім-картами з № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , вилучений під час проведення обшуку, переданий на зберігання у камеру зберігання речових доказів Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, повернути володільцю ОСОБА_3 ; DVD-диск із відеозаписами з камер відеоспостереження відділення №2 у м.Бориславі, - зберігати при матеріалах кримінального провадження; Змив на марлевий тампон з харчової плівки, який поміщено та опечатано в паперовий конверт, зразки зі скобу з таблеток, який поміщено в спец пакет №PSP 0017589, змив на марлевий тампон з трьох розрізаних блістерів із написом на них ТДВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який поміщено та опечатано в паперовий конверт, зразки зі скобу з таблеток, який поміщено в спец пакет №PSP 0017552, змив на марлевий тампон з харчової плівки, який поміщено та опечатано в паперовий конверт та зразки зі скобу з таблеток, який поміщено в спец пакет №PSP 0017323, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 4543 гривень 68 копійок, зокрема, витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів від 14 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6554-НЗПРАП, від 10 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6555-НЗПРАП та від 10 травня 2024 року за № СЕ-19/109-24/6553-НЗПРАП по 1514 гривень 56 копійок кожна.

Вирок суду може бути оскаржений до Львівського Апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_10