УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000972 від 11.10.2021 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське Ренійського району Одеської області, громадянина України, із вищою освітою, працюючого на посаді директора ТОВ «Ренійське бюро технічної інвентаризації», маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2 та 05.06.2019 рку народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 11.10.2021, у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом у стані сп`яніння заборонено, приступив до керування легкового автомобіля «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим допустив порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху України), який передбачає, що:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У подальшому 11.10.2021, приблизно о 04:10 год., у темний час доби, у суху погоду, без опадів, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи вищевказаним автомобілем «ВАЗ 2108», здійснював рух у м. Рені Ізмаїльського району Одеської області, по проїзній частині вул. Зелена, на якій організовано двосторонній рух транспортних засобів і яка має дві смуги руху в обох напрямках, з боку вул. Травнева в напрямку вул. Карташова, та в порушення вимог п. 2.3. в) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки»,

здійснював перевезення пасажирів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебувала у салоні автомобіля на задньому пасажирському сидінні, не пристебнуті ременями безпеки.

При наближенні до ділянки АДРЕСА_2 , яка розташована біля будинку АДРЕСА_3 , на якій малося заокруглення дороги вліво за ходом руху автомобіля, водій ОСОБА_4 не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан та конфігурацію проїзної частини, стан свого здоров`я та своє самопочуття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України, які передбачають, що:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,

уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, не вжив належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної на даній ділянці дороги, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із попередньою швидкістю, в результаті чого на вказаній ділянці вулиці не впорався із керуванням свого автомобіля «ВАЗ 2108» і допустив його виїзд за межі проїзної частини на лівий бордюр та лівий тротуар, де відбувся наїзд передньою частиною кузова цього автомобіля на залізобетонну опору ліній електромереж №39.

Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «ВАЗ 2108» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинені наступні тілесні ушкодження: відкрита не проникаюча черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку легкового ступеню, скальпована рана лобної ділянки, забійно-рвані рани носа, нижньої губи та правої щічної ділянки; чисельні садна обличчя; закритий перелом нижньої щелепи у передньому відділі зі зміщенням уламків; закрита травма грудної клітки: переломи 2,3-го правих ребер, забої обох легень, що супроводжувались накопиченням повітря (пневмоторакс) та крововиливами в плевральні порожнини (гемоторакс), потраплянням повітря в середостіння (пневмомедіастінум) та під м`які (емфізема) тканини грудної клітки та шиї, а також дихальною недостатністю ІІ ст.; забійна рана правої гомілки, чисельні садна, які супроводжувалися загрозливими для життя станами коматозним станом, наявністю дихальної недостатності, та в сукупності 11.10.2021 о 12:15 год. призвели до настання у потерпілої клінічної смерті (пульс та артеріальний тиск не визначаються, сатурація на штучній вентиляції легень 0, зіниці широкі), що потребувало проведення невідкладних реанімаційних заходів серцево-легеневої реанімації, введення внутрішньовенно адреналіну та преднізолону, які утворилися від дії тупих предметів, якими були частини салону автомобіля, що рухався, в момент зіткнення із стаціонарною перешкодою (опорою ліній електромереж), та які складають єдиний комплекс ушкоджень, відповідно до цього оцінюються у сукупності, та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), в), 2.9. а), 12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

За вищевказаних обставин, 02.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

В судовому засіданні:

-прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити;

-захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання сторонни обвинувачення, посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях. Так, адвокат ОСОБА_9 вважає ризики, наведені слідчим у клопотанні, не доведеними, з огляду на наступне: ОСОБА_4 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є директором ТОВ «Ренійське бюро технічної інвентеризації», крім того, працює у ТОВ «Вікторіанський стиль», має постійне місце проживання, потерпілі до ОСОБА_4 будь-яких претензій не мають. Крім того, від слідства ОСОБА_4 не переховувався, всі свимоги слідчого виконує. Захисник заявив клопотання про допит потерпілої ОСОБА_6 , яка наразі присутня у суді. Просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, що буду співмірною його доходам або іншій запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

-підозрюваний визнав вину у скоєному, підтримав думку захисника.

-потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що будь-яких претензій до підозрюваного не має, останнім було відшкодовано завдану шкоду у повному обсязі. Крім того, зазначила, що у той вечір всі вживали спиртні напої та вона сідаючи до автомобіля під керуванням ОСОБА_4 розуміла, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно матеріалів поданого клопотання, 02.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правропрушення стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до яких зафіксовано; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.10.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 11.10.2021; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 12.11.2021; висновком експерта № СЕ-19/116-22/9151-ІТ від 21.06.2022 судової автотехнічної експертизи; довідкою №399 від 26.07.2022 з КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради»; довідкою №397 від 26.07.2022 з КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради»; довідкою №398 від 26.07.2022 з КНП «Центральна міська лікарня Ренійської міської ради»; висновком експерта № СЕ-19/116-22/12332-ІТ від 08.08.2022 судової транспортно-трасологічної експертизи; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.02.2023; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.10.2022; актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №117 від 11.10.2021; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №117 від 11.10.2021; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 17.02.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.02.2023; протоколом огляду місця події від 09.02.2023, схемою та фототаблицею до нього; протоколом допит свідка ОСОБА_12 від 23.02.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 14.03.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 08.03.2023; заявою потерпілої ОСОБА_6 від 08.03.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 17.03.2023; довідкою №38/710-1045 від 07.03.2023 з виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.03.2023; висновком експерта №119 від 19.05.2023 комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 2001 року народження; висновком експерта №24-3703 від 11.07.2024 автотехнічної експертизи за участю автомобіля ВАЗ-2108.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Разом з тим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

При розгляді клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння тяжкого кримінального правопорушення, який спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілим, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопопрушення та те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до тяжких наслідків у вигляді тяжких тіденсих ушкоджень потерпілим, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що оосби, які є потерпілими у данному кримінальному провадженні особисто знайомі підозрюваному. В подальшому потерпілі будуть допитані безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, відповідно до чого слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на потерпілих, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що у судовому засіданні було встановлено, що жодних моральних або майнових претензій потерпілі до підозрюваного не мають, що підтверджується відповідними заявими останніх та допитом потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні. Вказане, на думку слідчого судді, не нівелює у повному обсязі існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте знижує його рівень.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також характер інкриімнованого підозрюваному кримінального правопорушення та встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що сторона обвинувачення звертається із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного зхаоду у вигляді тримання без визначення відповідного розміру застави, при цьому не обгрунтовуючи неможливість його застосування у якості альтернативного запобіжного заходу, достатнього для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею ; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України. Разом з цим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого наразі підозрюється ОСОБА_4 не підпадає під жоден із зазначених категорій злочинів.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний), складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення та встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, в цьому розрізі слідчий суддя не може залиштти поза увагою особу підозрюваного, його характеризуючі дані, зокрема те, що ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання та роботи, а також те, що допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що будь-яких претензій морального та/або майнового характеру до підозрюваного немає, вона зазначила, що у повному обсязі усвідомлювала, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, сідаючи у автомобіль під керуванням останнього. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що події за обставинами даного криімнального провадження мали місце у 2021 році, за цей час ОСОБА_4 , достеменно будучи обізнаний про проведення відносно нього досудового розслідування кримінального провадження, не здійснив дій, спрямованих на уникнення ним ймовірної кримінальної відповідальності. Між тим, підозрюваний відшкодував у повному обсязі заподіяні збитки, про що було додатково повідомлено й потерпілою у судовому засіданні.

З огляду на що, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доцільним є застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з призначенням застави у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шісдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000972 від 11.10.2021 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.11.2024, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 02.11.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1