Справа № 367/2002/24
Провадження по справі № 1-кп/367/664/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001001 від 24.11.2023 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вила, Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023, приблизно о 08 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ VITO 108 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги Р30 в місті Ірпінь Київської області зі сторони центра міста Ірпінь в бік міста Київ біля перехрестя вул. Макаренка та автодороги Р30, в порушення вимог пунктів 2.3б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху» проявив злочинну недбалість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну та рухаючись внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, а також порушуючи вимоги пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого «водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил», перевищуючи максимально дозволену швидкість руху, та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» не переконався, що своїми діями не створить небезпеку для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з автомобілем «MERCEDES- BENZ VITO 108 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який виконував маневр повороту ліворуч з АДРЕСА_3 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 108 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а пасажирка автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 108 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_8 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок множинних травм тіла, з ушкодженням внутрішніх органів та кісток скелету.

У ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: рани в тім`яно- потиличній ділянці голови, травматичного субарахноїдального крововиливу, забою та струсу головного мозку, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), д), 12.9 б) та пункту 10.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_7 та спричинення ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 та середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, вказав, що він 24.11.2023 їхав з товаришем на роботу з ОСОБА_9 у напрямку м. Києва. Рухався у правій крайній смузі руху, висунулася біла машина «MERCEDES- BENZ VITO», зупинилася, пропускала, перелаштувався на ліву смугу, трішки пришвидшився, щоб не створювати перешкоду для проїзду білого автомобіля марки «MERCEDES- BENZ VITO» водій якого також продовжив рух. Сталося зіткнення, частково на зустрічній смузі руху. Його машину перекинуло в кювет, а іншу - розвернуло. Рухався зі швидкістю приблизно 70-80 км. В той день були несприятливі погодні умови, погана видимість, туман. Зазначив, що надавав першу медичну допомогу потерпілому до приїзду швидкої. Зазначив, що потерпілий ОСОБА_10 претензій не має, обвинувачений підтримує з ним зв`язок. Потерпіла ОСОБА_8 також претензій не має. Також зазначив, що має водійський стаж близько 2 років. Зазначив, що проходив військову службу в артилерійських ввійськах, був поранений. Щиро розкаявся у скоєному, просив не позбавляти його волі, та не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки основою заробітку є необхідність керування автомобілем.

Показання обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку, оскільки вони були надані ним добровільно, є послідовними і не суперечать, обставинам, зазначеним у обвинувальному акті.

Суду надано заяву потерпілого ОСОБА_10 , в якій зазначено, що претензій до ОСОБА_4 у нього не має, просив суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом.

Також суду надано заяву потерпілої ОСОБА_8 , в якій зазначено, що претензій до ОСОБА_4 у неї не має, просила суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого і підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини кримінального провадження, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

У судовому засіданні прокурор просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, застосувавши вимоги ст. 75 з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні просили врахувати щире каяття обвинуваченого у скоєному, відсутність претензій з боку потерпілих, відшкодування шкоди та призначити більш м`яке покарання, застосувавши вимоги ст. 75 КК України та не позбовляти права керування транспортними засобами.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена.

Обираючи міру покарання, суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до тяжких злочинів.

Як особа обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, працює водієм, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є визнання своєї вини, щире каяття в скоєнні злочину, відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не знаходить.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, те, що потерпілі у своїх заявах зазначають, що немають жодних претензій до обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому можливо, призначити йому покарання у виді позбавлення волі в розмірі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання із випробуванням з наданням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає за недоцільне застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами до ОСОБА_4 , в зв`язку зі ставленням останнього до вчиненого та відсутністю претензій з боку потерпілих, заяви самих потерпілих. Судом враховуеться, що ОСОБА_4 працює приватним підприемцем в будівельній сфері, від володіння автомобіля фактично залежить дохід та участь в підприемницькій діяльності.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст. 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави суму в розмірі 26 503 гривень 80 копійок за проведення судових експертиз: №СЕ-19/111-23/66186-ІТ від 08.02.2024, №СЕ-19/111-23/66165-ІТ від 05.01.2024, №СЕ-19/111-23/66187-ІТ від 12.01.2024 та №КСЕ-19/111- 24/6145 від 26.02.2024.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 286, ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 100, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави відшкодування процесуальних витрат - вартість проведення судових експертиз: №СЕ-19/111-23/66186-ІТ від 08.02.2024, №СЕ-19/111-23/66165-ІТ від 05.01.2024, №СЕ-19/111-23/66187-ІТ від 12.01.2024 та №КСЕ-19/111- 24/6145 від 26.02.2024 на суму 26 503 гривень 80 копійок.

Речові докази:

- автомобіль марки автомобіль «Mercedes-Benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить КНП «ІЦМЛ» IMP КО, залишити власнику КНП «ІЦМЛ» IMP КО;

- автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 залишити йому за належністю.

Скасувати арешт автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить КНП «ІЦМЛ» IMP КО, зареєстрований: АДРЕСА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2023.

Скасувати арешт автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.12.2023.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, визначених ст.ст. 394, 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення вироку без змін судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1