ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2780/24 Справа № 183/7803/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000244, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - ОСОБА_9 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, від відбування якого обвинуваченого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки та поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з обставинами, встановленими судом, 29 березня 2022 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 знаходився на території мікрорайону «Самарь», що розташований неподалік пров. Прогонний, м. Новомосковська Дніпропетровської області, де на земельній ділянці побачив поліетиленовий сліп-пакет, всередині якого знаходилися інші поліетиленові сліп-пакети заповнені згортками, які обмотані ізоляційною стрічкою різних кольорів. Піднявши вказаний сліп-пакет ОСОБА_7 відкрив його та за зовнішнім виглядом визначив для себе, що у вказаних згортках знаходяться наркотичні засоби та психотропні речовини.

У цей час та місці у ОСОБА_7 раптово виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, 29 березня 2022 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 , знаходячись на території мікрорайону «Самарь», що розташований неподалік пров. Прогонний, м. Новомосковська Дніпропетровської області, підняв із землі поліетиленовий сліп-пакет, всередині якого знаходилися інші поліетиленові сліп-пакети із 113 згортками, які обмотані ізоляційною стрічкою різних кольорів, які він за зовнішнім виглядом визначив для себе, що у вказаних згортках знаходяться наркотичні засоби та психотропні речовини, таким чином незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений -PVP. Після чого, ОСОБА_7 із вказаним пакетом в руках попрямував у сторону АДРЕСА_3 , таким чином почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений -PVP, без мети збуту.

29 березня 2022 року о 14 год. 51 хв. до чергової частини Новомосковського РВПГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від особи, яка не назвалася, про те, що невідомий чоловік, який знаходиться на мікрорайоні «Бійня» (Самарь), м. Новомосковська Дніпропетровської області, худорлявої статури, середнього зросту, одягнутий в темний одяг, розглядає маленькі згортки.

29 березня 2022 року на місце події прибула слідчо-оперативна група, де ОСОБА_10 , який знаходився на дорозі мікрорайону «Самарь», в 100 метрах від домоволодіння АДРЕСА_4 . Відповідно до ст. 31, 32 Закону України «Про Національну поліцію» співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у нього документів та запитали, чи має при собі речі, обіг яких обмежений або заборонений, на що ОСОБА_7 відповів, що має при собі речі, обіг яких заборонений, та в період часу з 15 год. 15 хв. до 15 год. 42 хв. надав для огляду слідчому поліетиленовий сліп-пакет, в середині якого знаходилися 113 згортків з липкої стрічки різних кольорів з магнітами, в середині яких знаходився розфасований особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс, масами (в перерахунку на висушену речовину) 0,6576 г, 0,6056 г, 0,5445 г, 0,6262 г, 0,6482 г, 0,6252 г, 0,6941 г, 0,7492 г, 0,7377 г, 0,6455 г, 0,8068 г, 0,7278 г, 0,6733 г, 0,7189 г, 0,5789 г, загальною масою 10,0395 г; розфасованапсихотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масами 0,2833 г, 0,3080 г, 0,2801 г, 0,2710 г, 0,2879 г, 0,3097 г, 0,2796 г, 0,2792 г, 0,2807 г, 0,2789 г, загальною масою 2,8584 г, що відповідно до наказу «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 відноситься до великих розмірів; розфасована особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонений - PVP, масами 0,1501 г, 0,3122 г, 0,1111 г, 0,0987 г, 0,3478 г, 0,3305 г, 0,3817 г, 0,3513 г, 0,3788 г, 0,3780 г, 0,3502 г, 0,3935 г, 0,4007 г, 0,3836 г, 0,4077 г, 0,3971 г, 0,3822 г, 0,3808 г, 0,4743 г, 0,4091 г, 0,3792 г, 0,3773 г, 0,3662 г, 0,4081 г, 0,4138 г, 0,3726 г, 0,3696 г, 0,3857 г, 0,3721 г, 0,3971 г, 0,3898 г, 0,3729 г, 0,3847 г, 0,3957 г, 0,3474 г, 0,3703 г, 0,3860 г, 0,4012 г, 0,3757 г, 0,3875 г, 0,3680 г, 0,3682 г, 0,4141 г, 0,3815 г, 0,4065 г, 0,3630 г, 0,4150 г, 0,4135 г, 0,4335 г, 0,3863, 0,4155 г, 0,3767 г, 0,4147 г, 0,3927 г, 0,4071 г, 0,3845 г, 0,3769 г, 0,4096 г, 0,4047 г, 0,4050 г, 0,4073 г, 0,3678 г, 0,3633 г, 0,4098 г, 0,4284 г, 0,3660 г, 0,3946 г, 0,3991 г, 0,3695 г, 0,4211 г, 0,4146 г, 0,4159 г, 0,3882 г, 0,4125 г, 0,3819 г, 0,3955 г, 0,3426 г, 0,3801 г, 0,4079 г, 0,4225 г, 0,4154 г, 0,3868 г, 0,3970 г, 0,3491 г, 0,4280 г, 0,3815 г, 0,4211 г, 0,4112 г, загальною масою 33,488 г, що відповідно до наказу «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000 відноситься до особливо великих розмірів, які він незаконно придбав та зберігав, без мети збуту.

Вказану наркотичну речовину та психотропні речовини ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок м`якості. На переконання прокурора, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що у обвинуваченого було виявлено наркотичну та психотропну речовини в особливо великому розмірі, що може свідчити про іншу мету вчинення кримінального правопорушення, аніж повідомив суду обвинувачений. Разом із цим, суд не врахував, що ОСОБА_7 не працює та не має офіційного джерела доходу, що може стати причиною вчинення ним кримінального правопорушення, пов`язаного зі збутом наркотичних засобів. Окрім цього, суд помилково визнав в якості обставини, що пом`якшує покарання, щире каяття ОСОБА_7 , яке на думку прокурора є уявним. З позиції обвинувачення, наведені обставини у сукупності свідчать про неможливість виправлення обвинуваченого протягом іспитового строку та доводять необхідність призначення йому покарання, яке належить відбувати реально.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, за встановлених судом обставин та кваліфікація дій останнього прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину внаслідок м`якості, суд вважає, що вони заслуговують на увагу.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, зі змісту ч. 1 ст. 75 КК України вбачається, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Втім, обов`язковою умовою застосування цього кримінально-правового інституту, що належить до дискреційних повноважень суду, є сукупність обставин, які б із достатньою переконливістю свідчили про можливість виправлення особи без відбування покарання.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував сукупність усіх обставин у справі та дані про особу обвинуваченого.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та не встановив таких, які б в силу вимог ст. 66 КК України його обтяжували.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначив обвинуваченому основне покарання у виді обмеження волі, звільнивши останнього від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, висновки суду про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням колегія суддів вважає передчасними та належним чином не вмотивованими.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що суд не врахував при ухваленні вироку. При цьому, згідно з встановленими судом обставинами, у останнього було виявлено 113 згортків, різного наповнення, серед яких канабіс та дві психотропні речовини - PVP та амфетамін, а судом кваліфіковано його дії як зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах.

Окрім цього, обвинувачений не має офіційного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, що підвищує суспільну небезпечність останнього.

Колегія суддів вважає, що за вказаних обставин виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому покарання, призначене із застосуванням ст. 75 КК України не буде справедливим та не відповідатиме його меті - виправленню та попередженню вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі, колегія суддів вбачає підстави скасувати оскаржуване судове рішення в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, а також особу обвинуваченого, який свою вину визнав, раніше не судимий, офіційного джерела доходу не має, неодружений, має на утриманні малолітню дитину.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 309 КК України, що відповідатиме його особі та сприятиме його виправленню.

Отже, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення, скасування вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, з ухваленням нового у відповідності з вимогами ст. 420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури - ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4