У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/6281/17

№ 1-кс/183/1121/24

22 липня 2024 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 від 05.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0001423, відкритого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України -

встановив:

потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, яку мотивував тим, в провадженні слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження №0001423, відкрите 21 травня 2010 р. згідно з КПК України в редакції 1960 року, щодо порушення кримінальної справи № 33101726 за фактом шахрайства, вчиненого відносно ОСОБА_5 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При ознайомленні з матеріалами справи 05 червня 2024 р. він дізнався що 05 квітня 2024 слідчим Новомосковського відділу поліції ОСОБА_6 винесено ухвалу про закриття кримінального провадження керуючись ст. ст. 110, 284 КПК України.

З ухваленим рішенням не згоден з наступних підстав. Не дотримуючись вимог законодавства, слідчий під час закриття кримінального провадження керувався неповними даними. Постанова, винесена з неповно проведеного досудового розслідування, відображає відсутність всебічного та об`єктивного розгляду обставин справи.

Постанова слідчого не викладає повного змісту вжитих слідчих дій, які докази були зібрані та як вони оцінені, що потребує детального перегляду.

Неналежне повідомлення учасників про закриття кримінального провадження, як видно з матеріалу справи, ніхто не був повідомлений про закриття справи

Недотримання термінів досудового розслідування - терміни розгляду навмисне затягнуті працівниками новомосковського районного відділу міліції фактом підтвердження Вказані у матеріалах справи. Відсутність клопотання прокурора щодо закриття кримінального провадження.

Ненадання можливості учасникам процесу висловити свою думку, Недотримання процесуальних норм, що вплинули на законність та обґрунтованість визначення.

Крім того, наводить ряд дій, які нібито були вчинені, але в постанові пропускається згадки про належні докази, що підтверджують відсутність суспільно небезпечного діяння. Такий підхід суперечить принципам правової держави, де кожен акт судового чи слідчого рішення має бут обґрунтований та підтверджений фактичними даними.

Важливим є той факт, що в ході досудового розслідування, згідно з постановою, не було допитано осіб, за інтереси яких вони вступили. Це свідчить про суттєві процедурі порушення, які слід врахувати. Також дуже важливим є той факт, що в ході досудового розслідування, згідно з постановою, не були виконані в повному обсязі вказівки прокурора і не виконані рішення судів. Це може свідчити про суттєві процедурні порушення, які слід врахувати. Постанова про закриття кримінального провадження не містить правових підстав передбачених ст. 284 КПК України

Слідчим, при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не було дотримано, ухвала є винесеною передчасно та на підставі не повно проведеного досудового_ розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

У ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставин кримінального провадження, виявити як обставини, які викривають, так і виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують або обтяжують йог покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обстави кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору відносності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з погляду достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного процесуального рішення. (ч. 1 ст. 94 КПК України).

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей та документів, що стосуються цього провадження в їх сукупності.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 303 та ч. 1 ст. 304 КПК України дають право заявнику подати до суду скаргу на рішення слідчого про закриття кримінального провадження протягом 10 днів моменту отримання ухвали.

Слідчим під час закриття кримінального провадження не виконані вимоги ст. 91 КПК Україні.

Повне всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження слідчим Новомосковського відділу поліції ОСОБА_6 не проведено, не виконано можливий комплекс слідчих дій, щодо кримінального провадження, що дає слідчому судді підстави для скасування постанови слідчого від 05 квітня 2024 року про закриття кримінальної провадження. Слідчо-розшукові дії, які підлягають негайному виконанню не проведені.

У вказівках прокурора та рішенні суду зазначено дослівно вилучити засвідчені копії, документ про підтвердження факту здійснення розрахунку за укладеним договором купівлі-продажу між покупцем та продавцем. Цей документ має особливо важливе і є речовим доказом, але слідчий не виконує ні вказівки прокурора ні рішення суду в повному обсязі, якщо його немає документа, як стверджує ОСОБА_5 про його відсутність. Слідчій зобов`язаний про це зробити відмітку в матеріалах про розслідування, але цього не зроблено, що ще раз підтверджує не повноту проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних. Слідчий у постанові про закриття справи упереджено посилається на документ, який ввів апеляційний суд та слідчі органи в обман, договір який складав приватний нотаріус ОСОБА_7 .

За матеріалами слідства з`явилися нові докази того, що в цій кримінальній справі особливу роль відіграє приватний нотаріус, дії або бездіяльності недбалість, який своїми діями склав з порушенням чинного законодавства та інструкції для нотаріусів від Міністерства юстиції Украйни і узаконив зроблений нотаріусом документ, із внесенням до нього недостовірних даних що мають важливу і ключову роль як речовий доказ, юридичне значення або надають певні права що спричинило за собою використання завідомо підробленого документа, злочин відбувся з корисливих мотивів, спрямовані на одержання неправомірної вигоди ст. ст. 3652, 366, 209 КК України. Легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом в особливо великому розмірі. Що доводиться даною постановою та небажанням вести розслідування, оскільки факти підтверджені в результаті виїмки зобов`яжуть до додаткової роботи та доведуть причетність слідства до факту покривання злочину

Слідчім не в повному обсязі проведено розслідування, як того вимагає закон ст. 2 КПК України. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального судочинства, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Слідчим навмисне зазначено що встановлено відсутність події кримінального правопорушення та встановлено відсутність у діянні складу кримінального правопорушення, оскільки слідчим умисно не розслідується, а навпаки покривається злочин в особливо великому розмірі

У постанові про закриття перекручено норму закону та статей, а також внесеної невірні факти, які спростовані ранні зібраними доказами свідченнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , сама ОСОБА_13 , як свідок та її цивільний чоловік ОСОБА_14 .

Виходячи з викладеного, можливо констатувати, що встановлення та дослідження об`єктивних обставин кримінального провадження є неповними не обґрунтованими. Необґрунтованість прийняття рішення про закриття кримінального провадження, та недотримання зазначеної вимоги закону приводе до скасування такого рішення та поновлення досудового розслідування.

Судом апеляційної інстанції досліджувався фальсифікований документ були введені в оману в тих даних, які були усвідомлено внесені нотаріусом Кулішем, тому у своєму рішенні суду, посилається на вже підроблений документ, який призводить до введення суду в оман та слідство, дане правопорушення відповідає ст. 384 КК України. Введено в оману або суд іншого уповноваженого органу Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Нотаріусом ОСОБА_7 15.02.2007 при оформленні договору куплі-продажу було порушено закони про Нотаріат. Порушено численні частини відповідно до інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України наказ міністерства юстиції України 03.03.2004 № 20/5

Зміст цієї угоди суперечить закону та іншим актам громадянського законодавства, і навіть інтересам держави й суспільства, його моральним принципам.

Експертна оцінка БТІ, яку надав покупець на оформленні угоди, не відповідала закону України про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, була створено з порушеннями закону, тому реальна вартість була занижена в сотні разів. Нотаріусом, як податковим агентом була навмисно прихована величезна сума від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) відповідно до ст. 212 КК України - ухилення в особливо великих розмірах, чим завдано шкоди та значної шкоди державі Україна, про що він явно був впевнений, що доводиться текстом договору, купівлі-продажу.

З тексту договору видно, що саме наслідки приховування реальної вартості роз`яснено нотаріусом під час укладання договору, таким чином нотаріус намагався зняти з себе відповідальність і приховати сліди його злочину, вчиненні угоди купівлі-продажу нерухомості, але повне ігнорування закону нотаріусом, ці два фактори підтверджують умисне бажання вчинити злочин та приступну недбалість стосовно його обов`язків згідно ст. 3652 КК України, як зловживання повноваженнями особами, які надають публічні послуги.

Доказом цього злочину є проведена експертиза. Окремо вважає за необхідне зазначити, що під час здійснення досудового розслідування слідчим ОСОБА_15 , кримінального провадження відносно шахрайських дій ОСОБА_5 , було проведено судово-будівельно-технічну експертизу по кримінальній справі, та відповідно висновку експерта № 1813-11 від 30.09.2011, зазначено, що найбільш вірогідна ринкова вартість виробничого приміщення (4-е відділення) розташованого в АДРЕСА_1 (на земельній ділянці 4925 м2) станом на 15.02.2007 складала: 966267 грн. що є доказами скоєного злочину

Стосовно закону та інструкції про нотаріат, нотаріус ОСОБА_7 маючи сумніви щодо поданих документів, за правилами статей 41, 49 Закону України «Про нотаріат» (Якщо справжність поданого документа викликає сумнів, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, вправі залишити цей документ і надіслати його до експертної установи для проведення експертизи, оплата якої здійснюється в установленому законом порядку) повинен був витребувати додаткові документи або відмовити у вчиненні нотаріальної дії.

Нотаріусом ОСОБА_7 було навмисне зловживання повноваженнями, тобто умисне, з мето одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам. Ст. 3641 КК України - зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

При складанні нотаріусом Кулішом заяви другої із співвласників на підставі, як іншого власника, яке він склав за своїм свідомим злим наміром та перевищуючи свої повноваження з недбалості порушуючи інструкцію та закон про нотаріат, спотворивши заяву та зробивши її недоступною для розуміння, нотаріус ОСОБА_7 в заві приховав повну та об`єктивну інформацію про суттєвих умов договору, кінцеву сукупну вартість продажу приміщення, розташованим по АДРЕСА_1 в договорі від 15. 02. 2007 за номером ВЕЕ 763826.

Таким чином нотаріус ОСОБА_7 здійснив приховування важливих відомостей, повідомлення яких повинно мати істотне значення для потерпілого, з метою введення в оману потерпілого. Обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном або придбання права на таке майно полягає в повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних відомостей, повідомлення яких має мати важливе значення для поведінки потерпілому з меток введення в оману потерпілого, нотаріус сприяв та пособництво заволодінням чужим майном шляхом зловживанням довірою що є шахрайство. Шахрайство ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном чи набуття права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Волевиявлення продавця та другого співвласника переданого майна за вказаною угодою не було вільним, і не відповідало їх внутрішній реальній волі, що порушує закон ст. 203 Цивільного кодексу України. Довіряючи нотаріусу, як відповідальному за важливі розпорядження від імені держави, надає послуги від імені влади нотаріус зловжив їхньою довірою у недобросовісному використанні довіри для заволодіння чужим майном або правом на нього. Таким чином нотаріус ОСОБА_7 сприяв скоєнню злочину.

Під час слідства слідчим виявлено факт скоєння злочину нотаріусом. Але жодної правової оцінки не дано. Поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, ш можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові. Ст. 218 КПК України, вказує, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесено до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмове повідомити прокурора та проводити розслідування не була виконана слідством.

Слідчим ОСОБА_6 йому було офіційним документом від 15.02.2024 повідомлено, що всі зазначені слідчо-розшукові дії будуть виконані. Але це обман і фальсифікація. Ст. 366 КК України службове підроблення не було виконано слідством.

Звернувшись до нотаріуса ОСОБА_7 він заявив, що в ході створення угоди його обдурили. Але як обман він згадує що всі документи були складені нотаріусом Кулішом і він провів угоду з порушеннями закону та інструкцією про нотаріат. Якщо за словами нотаріуса Куліша він розуміє, що його обдурили і ведеться розслідування.

У разі виявлення нотаріусом або посадовою особою, які вчиняють нотаріальні дії, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус або посадова особа, які вчиняють нотаріальні дії, зобов`язані повідомити про це сторони, стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Нотаріус ОСОБА_7 має повне право запобігти наслідкам цієї події, згідно закону Про нотаріат, ст. 51 вказує, що заходи, що вживаються нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії, при виявленні порушення законодавства, але нотаріусом не були виконані заходи зазначені в інструкції з нотаріату - це доказ того, що нотаріусом скоєно злочин і він бажає його приховати.

Заявник просить скасувати постанову слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області від 05 квітня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0001423, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що все обґрунтування викладено у скарзі і доповнення до неї, вважає, що слідчим порушено вимоги закону при винесені постанови про закриття кримінального провадження і постанова підлягає скасуванню. Слідча не виконала всі вказівки прокурора і суду, неповно провела розслідування і не встановила вину осі, що його обманули.

Слідчий слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, що не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши доводи, викладені у скарзі ОСОБА_3 , надані до неї докази, вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З дослідженої судом постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, від 05 квітня 2024 року встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001423 від 27 лютого 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Диспозиція ч. 1 ст. 284 КПК передбачає, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Підставою закриття кримінального правопорушення стали результати проведеного досудового розслідування, належного виконання слідчим вимог 4 глави КПК України, щодо збирання доказів та їх оцінки.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, показань, речових доказів і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя встановив, що слідчим виконані вимоги КПК України, щодо повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

Слідчим встановлено та обґрунтовано обставини подій та їх наслідки, що вказано у постанові про закриття кримінального правопорушення, та встановлено наявність у правовідносинах ОСОБА_5 та ОСОБА_3 цивільно-правових відносин.

Так слідча встановила і вказала у постанові, що відповідно до ухвали слідчого судді, 15.01.2024 проведено тимчасовий доступ до документів, а саме: завірених належним чином копій документів, за якими нотаріус посвідчував договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.02.2007, договору купівлі-продажу від 15.02.2007, заяви ОСОБА_16 , заява ОСОБА_5 , витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна серії ЕЕ 265196, витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна серії ЕЕ 263197, довідки серії НОМЕР_1 , карток фізичної особи платника податків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , квитанції від 13.02.2007, витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, серії НОМЕР_2 , заявником якого був ОСОБА_3 , у котрому зазначено, що інвентаризаційна вартість виробничого приміщення за вищевказаною адресою становить 50 475 гривень.

Як встановлено під час досудового слідства 15.02.2007 в м. Новомосковську, Дніпропетровської області між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу виробничих приміщень, розташованих в АДРЕСА_1 , який мав письмову форму, був нотаріально завірений. Даним договором була встановлена сума продажу виробничого приміщення 50000 гривень і обумовлено, що дану суму покупець, тобто ОСОБА_5 передала до підписання договору, а продавець, тобто ОСОБА_3 отримав її і даний факт засвідчений в договорі його підписом. Таким чином цей договір був підписаний сторонами. Даним договором не зафіксовано обставина, що він вважається дійсним з моменту повного розрахунку покупця з продавцем. Відсутні також і інші документальні письмові підтвердження того, що ОСОБА_5 в майбутньому після підписання договору зобов`язана виплатити якусь суму грошей в рахунок оплати за виробничі приміщення ОСОБА_3 . Та обставина, що після підписання договору, його оригінал був вручений нотаріусом не покупцеві, а продавцеві, тобто ОСОБА_3 з метою забезпечення оплати в повному обсязі - не знайшов свого підтвердження, окрім як в показаннях ОСОБА_3 і його дружини ОСОБА_16 . Нотаріус, який засвідчував даний договір купівлі-продажу, не підтвердив той факт, що договір після підписання був переданий ОСОБА_3 . При підписанні договору були присутні лише сторони його підписання, тому будь-які інші свідки даної угоди відсутні. Крім того, як встановлено, ОСОБА_3 звертався до Новомосковського міськрайонного суду з позовними вимогами про визнання договору купівлі-продажу недійсним і 04.11.2010 було винесено рішення про визнання договору купівлі-продажу виробничого приміщення від 15.02.2007 недійсним, однак рішенням колегії суддів апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.12.2010, рішення Новомосковського міськрайонного суду було скасовано і вказано на те, що немає підстав вважати, що зазначений договір був укладений шляхом обману, а також вважати даний договір недійсним. У своєму рішенні суд вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною встановленою у договорі купівлі-продажу або, якщо вона не встановлена договором і не може бути визначена, виходячи з умов, - за ціною, яка визначається відповідно до ст. 632 ЦК України, а також здійснити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу та згідно з ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а згідно договору від 15.02.2007 ціна договору була встановлена сторонами.

Крім того, згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу виробничого приміщення укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Суть нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу полягає в тому, що засвідчується не тільки факт передачі майна, а й факт розрахунку між сторонами, оскільки розрахунок є однією з умов договору, а тому підписання та нотаріальне посвідчення здійснюються лише після повного розрахунку між сторонами. Договір купівлі-продажу виробничого приміщення не передбачає усної форми його укладення і така форма робить його нікчемним, а тому доводи ОСОБА_3 про невиконання ОСОБА_5 усних умов договору, не можна кваліфікувати як шахрайство.

У своїх свідченнях ОСОБА_3 вказав, що після підписання договору купівлі-продажу виробничого приміщення, ОСОБА_5 був узятий в кредит автомобіль, який вона передала йому в користування в рахунок відшкодування боргу за придбане виробниче приміщення. У свою чергу ОСОБА_5 вказала, що вона за своєю ініціативою не брала автомобіль в кредит, а до неї звернувся ОСОБА_3 і попросив взяти такий кредит, мотивуючи тим, що йому його не дадуть, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності (згідно з відомостями ОСК МВС України ОСОБА_3 засуджений 27.02.1989 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 154 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також 30.12.2003 року кримінальну справу стосовно нього за ст. 286 ч. 1 КК України припинено на підставі ст. 71 п. 2 КПК України). Не дивлячись на суперечливі свідчення ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , дана обставина вказує на відсутність в діях ОСОБА_5 умислу на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, тоді як у свою чергу при заволодінні майном, шляхом зловживання довірою, отримання майна під умовою виконання якого-небудь зобов`язання може кваліфікуватися як шахрайство лише в тому випадку, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мало мету його присвоїти, а зобов`язання - не виконувати. Така мета ОСОБА_5 досудовим слідством не встановлена, оскільки немає жодних доказів, в тому числі і письмових, того, що ОСОБА_5 повинна була провести розрахунок з ОСОБА_3 в повному обсязі після підписання договору купівлі-продажу за виробниче приміщення.

Таким чином 15.02.2007 між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 був укладений письмовий, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу виробничого приміщення, згідно з яким ОСОБА_3 передав і до підписання договору отримав оплату, а ОСОБА_5 отримала, попередньо до підписання договору зробивши оплату, виробниче приміщення. Є рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, що даний договір є дійсним. Дане рішення не скасовано. Будь-яких доказів, в тому числі і письмових, того, що ОСОБА_5 зобов`язана була виплатити в повному обсязі грошову суму в рахунок оплати за виробниче приміщення, після підписання договору купівлі-продажу - немає і в ході досудового слідства видобуто не було. Мета ОСОБА_5 присвоїти виробниче приміщення ще в момент його заволодіння, а зобов`язання (не виробляти за нього оплату в повному обсязі) - не виконувати, досудовим слідством не встановлена. Родовим об`єктом злочинів проти власності є економічні відносини власності. Предметом злочинів вказаної категорії є майно, що характеризується сукупністю певних ознак. Так, майно повинно належати власнику на законній підставі. Окрім того, майно повинно мати певну грошову оцінку, тобто ціну.

Крім того, в ході досудового розслідування, проведено тимчасовий доступ до документів, а саме: завірених належним чином копій: договору купівлі-продажу виробничих приміщень, розташованих в АДРЕСА_1 від 15.02.2007 та документів на підставі яких вказаний договір було нотаріально посвідчено, що перебувають у володінні приватного нотаріуса ОСОБА_7 , в ході котрого вилучено завірені належним чином копії: договору купівлі-продажу від 15 лютого 2007 року, договору купівлі-продажу від 15 листопада 2001 року, згоди ОСОБА_16 на продаж сумісно набутого з ОСОБА_3 виробничого приміщення, заяви ОСОБА_5 , витягу з Єдиного реєстру заборон відчеження об`єктів нерухомого майна серії НОМЕР_3 , витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна серії НОМЕР_4 , довідки про те, що виробнича будівля за адресою: АДРЕСА_1 15 лютого 2007 року під забороною не перебуває, серії НОМЕР_5 , карток фізичних осіб платників податків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , замовником якого є ОСОБА_3 , у вказаному витязі вказано, що інвентаризаційна вартість вищезазначеного нерухомого майна становить 50475 гривень. Вказана сума прописана у договорі купівлі-продажу, що підтверджує факт обізнаності ОСОБА_3 про вартість обумовленого майна, добровільного підписання договору купівлі-продажу виробничого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою. Із суб`єктивної сторони шахрайській дії передбачають тільки прямий умисел, тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, за допомогою обману та/чи зловживання довірою вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає завдати таку шкоду.

Обман - повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі.

Зловживання довірою - це вид обману, що полягає у використанні винним довірливих відносин з потерпілим, заснованих на родинних, службових відносинах, знайомстві, інших цивільно-правових відносинах.

Виходячи з вищевикладеного, в ході досудового розслідування не встановлено факту обману чи зловживання довірою зі сторони ОСОБА_5 , так як не встановлено доказів, щодо факту як письмової та і усної домовленості між сторонами, стосовно здійснення будь-якої оплати за вказане нерухоме майно після підписання договору купівлі-продажу виробничого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Учасники вищевказаної угоди добровільно підписали вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна, котре до підписання договору було оцінене на суму, яка вказана у договорі, особисто поставили підписи про проведення розрахунку між ними.

Таким чином, в ході досудового розслідування не вдалося встановити ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Виходячи з аналізу поданих ОСОБА_3 письмових доказів, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_3 не обґрунтував необхідності скасування постанови про закриття кримінального провадження, а лише виклав тексти статей КПК України і свою позицію, про незгоду щодо дій слідчого, трактуючи дії слідчого на свій розсуд. При цьому ОСОБА_3 не навів належних та беззаперечних доказів, щодо підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадженні. Заявник послався на наявність цивільного спору по вказаним обставинам, який був вирішений не на його користь і посилався на порушення нотаріусом ОСОБА_7 закону, що призвело до укладення незаконної угоди купівлі-продажу майна і завдання йому матеріальної шкоди ОСОБА_5 . При цьому ОСОБА_3 , вважає, що в діях ОСОБА_17 та ОСОБА_7 є не тільки обман його, при укладанні договору купівлі продажу, умови якого не виконав нотаріус ОСОБА_7 , а й наявність у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення шахрайства, бо гроші за своє майно він від ОСОБА_5 не отримав. При цьому ОСОБА_3 підтвердив наявність судових спороів між ним на ОСОБА_5 , і винесених судових рішень Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області та Дніпровським апеляційним судом, де предметом спору є укладання договору купівлі-продажу майна, а також наявність по цим же обставинам договору кримінального провадження, яке було закрито і постанову про закриття яку він зараз оскаржує.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_3 у своїй скарзі не довів, що в даному кримінальному провадженні слідчим не було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно, всебічно та ефективно, та не спростував, що по цим же подіям не судові рішення винесені судами при розгляді цивільного позову. Вказані рішення не скасовані.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що в задоволені скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 від 05.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0001423, відкритого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

в задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 від 05.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0001423, відкритого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1