Справа №: 148/2031/24
Провадження № 1-в/148/49/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчин клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про визнання вироку районного суду Тульчинського районного Вінницької області від 08.12.1999 року таким, що не підлягає виконанню у частині конфіскації майна.

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з клопотанням про визнання вироку Районного суду Тульчинського районну Вінницької області від 08.12.1999 року таким, що не підлягає виконанню у частині конфіскації майна. Посилаючись на те, що вироком Районного суду Тульчинського районну Вінницької області від 08.12.1999 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 81 ч. 3 КК України до 2 років виправних робіт по місцю роботи без позбавлення волі з відрахуванням в прибуток держави 20% заробітку та з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить засудженій. Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь КСП «Суворівське» с. Суворівка Тульчинського району, солідарно 168 грн.

24.07.2007 року Тульчинською державною нотаріальною конторою здійснено обтяження за № 5353330 на все майно (невизначене майно) ОСОБА_8 . Підставою вчинення обтяження був архівний запис № 1985434VINNITSA2 від 10.05.2000; № реєстру 82, внутрішній № 3401CC2B26F15B315342, який у свою чергу виник на підставі повідомлення Відділу державної виконавчої служби 2-353 від 05.05.2000.

Вважає що вирок Тульчинського районного народного суду від 08.12.1999 в частині конфіскації майна, що належить засудженій на праві особистої власності не підлягає до виконання у зв`язку із закінченням терміну виконання вироку. Просить визнати таким, що не підлягає до виконання вирок Тульчинського районного народного суду від 08.12.1999 відносно ОСОБА_5 у частині конфіскації майна, що належить їй на праві особистої власності.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 підтримав клопотання в повному обсязі.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Клопотань про відкладення слухання справи суду не надала.

Прокурор у судовому засіданні пояснив, що не заперечує проти визнання вироку Районного суду Тульчинського районну Вінницької області від 08.12.1999 року таким, що не підлягає виконанню у частині конфіскації майна, оскільки з дня набрання вироком чинності минуло більше 20 років, а вирок в частині конфіскації майна не виконаний, у зв`язку з чим минули строки передбачені ст. 49 КК України в ред. 1960 року.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого.

Вироком Районного суду Тульчинського районну Вінницької області від 08.12.1999 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 81 ч. 3 КК України до 2 років виправних робіт по місцю роботи без позбавлення волі з відрахуванням в прибуток держави 20% заробітку та з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить засудженій. Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь КСП «Суворівське» с. Суворівка Тульчинського району, солідарно 168 грн..

Згідно Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 08.11.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.08.2024 року № інформаційної довідки 392445114 вбачається: тип обтяжень арешт (архівний запис) Реєстраційний номер обтяження: 5353330; Зареєстровано: 24.07.2007 11:37:38 за № 5353330 реєстратором: Тульчинська державна нотаріальна контора, 23600, Вінницька область, Тульчинський район, м. Тульчин.

Відповідно листа Тульчинського ВДВС У Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 07.11.2024 року за вих. № 37694/22.21-24 встановлено, що надати копії документів, які стали підставою обтяження від 10.05.2000 року № реєстр 82, щодо накладення арешту на усе майно гр. ОСОБА_5 , не має можливості, так як згідно даних АСВП всі виконавчі провадження за 2000 рік знищено.

Також, повідомляють, що станом на 04.11.2024 року у відділі відсутні виконавчі провадження щодо гр. ОСОБА_5 на користь фізичних, юридичних осіб та держави.

Відповідно листа Державного нотаріального архіву Вінницької області від 27.09.2024 року за вих. № 2053/01-08 встановлено, що згідно повідомлення Тульчинського районного ВДВС від 05.05.2000 року за № 2-353 накладено арешт на усе майно ОСОБА_5 .

Відповідно до п.11 розділу XI Перехідних положень до КПК України, кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених 5 3 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Таким чином, розгляд вказаного клопотання має бути розглянутий за правилами встановленими Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України (в ред. 1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи застосування кримінального закону, що має зворотну силу, відповідно до частини другої та третьої статті 5 Кримінального кодексу України, вирішуються судом, який постановив вирок.

Порядок вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку врегульовано ст.411 КПК України 1960 року та Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків».

Зокрема, відповідно до п. 6 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суди у порядку ст.411 КПК України можуть також вирішувати питання, що виникли після винесення вироку в процесі його виконання, зокрема про невиконання вироку в частині конфіскації майна, якщо актом амністії або помилування засуджений повністю звільнений від покарання і якщо до дня видання акта амністії або помилування вирок у частині конфіскації не був виконаний.

Вироком Районного суду Тульчинського районну Вінницької області від 08.12.1999 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) з призначенням покарання у вигляді двох років виправних робіт по місцю роботи без позбавлення волі з відрахуванням в прибуток держави 20% заробітку з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить засудженій.

Вирок суду набрав законної сили 16 грудня 1999 року.

Відповідно до Кримінального кодексу України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна є додатковим покаранням. Питання про конфіскацію майна вирішується у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України) та Кримінально-виконавчим кодексом України (далі - КВК України). Відповідно до вимог статті 404 КПК України 1960 року вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніше як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції. У разі якщо вирок або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який надсилається на виконання органам державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Органи, що виконують вирок, постанову або ухвалу, повідомляють суд, який їх постановив про їх виконання. Статтею 48 КВК України передбачено, суд, який постановив вирок, що передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання Державній виконавчій службі, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється Державною виконавчою службою за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Вирок у частині конфіскації майна заявника не виконаний. Відповідно до листа Тульчинського ВДВС У Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відсутні будь-які дані щодо перебування на примусовому виконанні виконавчих проваджень, відкритих щодо ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.7-1 КК України 1960 року вказаний злочин за який засуджена ОСОБА_5 не віднесено до категорії тяжких.

За загальним правилом перебіг строку давності виконання покарання починається з дня набрання обвинувальним вироком законної сили. Правила звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, встановлені ст. 49 КК України, стосуються як основного так і додаткового покарань. Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним вироком суду.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 49 КК України, в редакції 1960 року, обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили, а саме один рік - при засудженні до покарання не більш суворого, ніж виправні роботи або направлення в дисциплінарний батальйон.

За ч.2 цієї ж статті, перебіг давності переривається, якщо засуджений ухилиться від відбуття покарання або вчинить до скінчення строків новий злочин, за який судом призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року. Обчислення давності в разі вчинення нового злочину починається з моменту його вчинення, а в разі ухилення від відбуття покарання-з моменту з`явлення для відбуття покарання або з моменту затримання засудженого, що переховувався. При цьому обвинувальний вирок не може бути виконано, якщо від часу його винесення минуло п`ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину.

Оскільки, вироком Районного суду Тульчинського районну Вінницької області від 08.12.1999 ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) з призначенням покарання у вигляді двох років виправних робіт без позбавлення волі за місцем основної роботи з утриманням 20% заробітку в прибуток держави з конфіскацією ? частини майна засудженої, який набрав чинності 16.12.1999 року, на час розгляду клопотання, строк давності щодо виконання додаткового покарання за даним вироком у виді конфіскації майна, який складає один рік, закінчився, крім цього з часу винесення вироку минуло 25 років, а ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності після 1999 року не притягувалася, у зв`язку з чим вищезазначений вирок є таким, що не підлягає виконанню, у частині додаткового покарання у вигляді 1/2 конфіскації майна, в силу положень ст.49 КК України в редакції 1960 року.

Керуючись ст .49 КК України, в ред. 1960 року, ст.ст. 409, 411 КПК України в ред.1960 року, ст. 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати вирок Районного суду Тульчинського району Вінницької області від 08.12.1999 року, яким ОСОБА_5 було засуджено за ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) з призначенням покарання у вигляді двох років виправних робіт по місцю роботи без позбавлення волі з відрахуванням в прибуток держави 20% заробітку з конфіскацією 1/2 частини майна, яке належить засудженій, таким, що не підлягає виконанню у частині додаткового покарання у вигляді конфіскації 1/2 частини майна, що належить ОСОБА_5 на праві особистої власності.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до Вінницького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1