провадження №1-кс/175/4319/24
У Х В А Л А

Іменем України

13 вересня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - (у відеоконференції) ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника (у відеоконференції) - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 від 11 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Довгеньке, Ізюмського району, Харківської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом, навідника ІНФОРМАЦІЯ_3, ВЧ НОМЕР_1 , старшого солдата, який не має зареєстрованого місця проживання, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 02 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 від 11 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 02 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні провадження № 0001459 від 02 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У кримінальному провадженні ОСОБА_4 11.09.2024 року затримано у порядку ст.208 КПК України та обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Прокурор зазначає на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого. Просить суд обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Захисник підтримав думку підозрюваного.

Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001459 від 02 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом зарахованому у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , маючи намір на придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи що операції з наркотичними засобами та психотропними речовинами є незаконними, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 09 вересня 2024 року у невстановленому під час досудового розслідуванні місці, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-?феніл-?2-??піролідин-?1-?іл-пентан-?1-?он) та почав зберігати при собі, реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, переслідуючи корисливі мотиви, 09 вересня 2024 року приблизно о 18 годині 57 хвилин, перебуваючи у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , незаконно, умисно збув за грошові кошти в сумі 1300 гривень, покупцеві оперативної закупки громадянці ОСОБА_7 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, кристалічну речовину масою 1,4411 г. яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) становить 1,1512 г.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні незаконного придбання, зберігання з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом зарахованому у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , маючи намір на придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини та незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини повторно, в порушення ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи що операції з наркотичними засобами та психотропними речовинами є незаконними, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 11 вересня 2024 року у невстановленому під час досудового розслідуванні місці, придбав один ZIP пакет в якому знаходиться кристалічна речовина, зовні схожа на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та почав зберігати при собі, реалізуючи свій злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, переслідуючи корисливі мотиви, 11 вересня 2024 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, перебуваючи біля будівлі Донбаської державної машинобудівної академії за адресою АДРЕСА_3 , незаконно, умисно, повторно збув за грошові кошти в сумі 1300 гривень, покупцеві оперативної закупки, яка діяла під контролем правоохоронних органів, один ZIP пакет в якому знаходиться кристалічна речовина, зовні схожа на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні незаконного придбання, зберігання з метою збуту та у незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту свідків, протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду покупця, протоколом огляду та вилученням психотропної речовини, висновком судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», протоколом проведення обшуку, вилученими речовими доказами та іншими матеріалами в їх сукупності.

11.09.2024 року о «20» год. «37» хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_4 відповідно до ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України було затримано як особу підозрювану у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним збутом психотропних речовин.

Згідно п. 4, ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, до нього відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо обвинувачений буде залишатися на волі.

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим, що старший солдат ОСОБА_4 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді навідника ІНФОРМАЦІЯ_3 ВЧ НОМЕР_1 може повернутися до місця постійного розташування військової частини, яка наразі дислокується на території Львівської області, місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання.

ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується, тим що старший солдат ОСОБА_4 безпосередньо після вчинення злочину, самостійно не доповів своєму вище стоячому командиру або до правоохоронного органу про факт вчинення злочину. Крім того, на цей час не відшукано інші речі та предмети, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення злочину, про які достовірно відомо ОСОБА_4 , та які останній може приховати.

Факт можливого незаконного впливу на свідка у вказаному кримінальному провадженні полягає в тому що ОСОБА_4 особисто знайомий з особою яка у вказаному кримінальному провадженні виступає в ролі оперативного покупця, у зв`язку з чим незважаючи на змінені анкетні дані вказаної особи, останній, перебуваючи на волі може здійснити спроби впливу на вказану особу з метою зміни показів

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може здійснити вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні в тому числі і на тих, які на теперішній час не встановлені, як благаючи або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді. Крім цього, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за контрактом, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 ч. 4 КК України, або дезертирство за ст. 408 ч. 3 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчиненого злочину.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у вказаному випадку ОСОБА_4 будучі військовослужбовцем, може повернутися до місця постійного розташування військової частини, де також отримає можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 . пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи під домашнім арештом отримає можливість незаконно впливати на свідків, знищити речі та документи, вчиняти інший злочин, крім того останній взагалі не має будь якого зареєстрованого місця проживання на території м. Краматорська.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу. Разом з тим, ОСОБА_4 являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за місцем дислокації військової частини, що фактично унеможливить поручителем з числа цивільних осіб забезпечити належне виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. Водночас, поручителі з числа командування військової частини та інших військових формувань не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків щодо не здійснення впливу на свідків.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість обвинуваченого свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; що підозрюваний ОСОБА_4 , має можливість переховуватися від суду, може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може здійснити вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, схильний продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення; тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому, його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_4 є двадцяти дев`яти річний чоловік, який не має проблем зі здоров`ям, неодноразово приймав участь у бойових діях, в яких здобув бойовий досвід. Вказані фактори в сукупності також дають підстави вважати про можливість переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків, перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, слід звернути увагу, що тяжкість вказаного злочину викликають саме ту реакцію суспільства і наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення ОСОБА_4 , як виключну міру запобіжного заходу, застосування до останнього менш суворих запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам те не в змозі в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого і унеможливити настання ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, або при обранні судом стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не буде позбавлений можливості, залучившись підтримкою своїх співслужбовців, чинити тиск на свідків, які вже надали органу досудового розслідування викриваючи показання, з метою змусити їх відмовитись від цих показань в суді. Запобігання настання вказаним ризикам без обрання до підозрюваного ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є неможливим.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_4 в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину

В свою чергу, це створить в очах військовослужбовців уяву безкарність та свавілля, а в очах суспільства уяву неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян.

Таким чином, констатовані ризики є обґрунтованими та доведеними для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обґрунтуванням необхідності тривалого тримання особи під вартою є:

-ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року);

-ризик перешкоджання здійсненню обвинувачення з боку обвинуваченого у випадку його звільнення (рішення ЄСПЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року);

-тривалість існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину як неодмінна умова законності її продовжуваного тримання під вартою (рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України» від 7 листопада 2013 року);

-суворість покарання, яке може бути призначено, як слушний елемент в оцінці ризику можливості переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Серйозність висунутих обвинувачень свідчить про те, що державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує (рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року).

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити та сховати будь-які речі та документи, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобіганню цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і існує обґрунтована необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У ході розслідування кримінального провадження, були зібрані матеріали, які дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На теперішній день є достатньо підстав вважати, що знаходячись на свободі ОСОБА_4 може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чим може перешкодити своїми діями досудовому розслідуванню.

Таким чином, із вище викладених обставин, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, буде запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а більш м`який запобіжний захід не може бути обраний.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити кримінальному провадженню чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, передбачені ч.1 ст. 183, п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 371, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 від 11 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 02 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації м. Павлоград строком на 60 діб, тобто до 20:37 годин 09 листопада 2024 року.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001459 від 02 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме: 242 240,00 грн., яка підлягає внесенню на депозитний рахунок:

Одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області
Код
Код банку отримувача МФО: 820172
Рахунок отримувача UA0017442 в ДКСУ м. Київ

Призначення платежу: - застава, як міра запобіжного заходу за (ПІБ особи, за яку внесено заставу), постанова (Дніпропетровського районного суду №____ справи, дата постанови), ПІБ особи, яка вносила кошти;

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленої застави на вказаний депозитний рахунок, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі слідчого ізолятору.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з цим з-під варти, покласти на нього строком до 09 листопада 2024 року наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про своє місце проживання;

- прибувати до слідчого прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження) за кожним викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання слідчому (прокурору) свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним після звільнення зазначених обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Краматорське РУП ГУНП в Донецькій області.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1