Справа № 455/788/24
Провадження № 1-кп/455/151/2024
У Х В А Л А

Іменем України

13 листопада 2024 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного

характеру ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 20.02.2024 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопушниця, Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, відносно якого 10.11.2022 року Старосамбірським районним судом Львівської області застосовано примусові заходи медичного характеру,

за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.03.2024 до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 20.02.2024 щодо ОСОБА_4 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно даного клопотання, ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, який оголошено згідно Указу Президента 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовжено Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ), ігноруючи вимоги воєнного стану в Україні, 19.02.2024 близько 19:00 год., перебуваючи в АДРЕСА_2 , біля колишнього приміщення бібліотеки, в якому проводяться ремонтні роботи, з під приміщення бібліотеки, де зберігаються будувельні матеріали, вчинив крадіжку двох упакувань плит теплоізоляційних із мінеральної вати, марка М75, в кількості 4 штуки, чим заподіяв Хирівській міській раді Самбірського району Львівської області, матеріальну шкоду на загальну суму 2312,12 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою судді від 02.04.2024 призначено підготовче судове засідання з розгляду даного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою суду від 03.07.2024 призначено судовий розгляд.

13.11.2024 захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 подала до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_4 діяння.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримала подане нею клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , та його законний представник ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд дійшов такого висновку.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч.1ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення й розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

У постанові від 07.10.2024 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 зробила висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17,00 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1. ст. 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028,00 гривень, відповідно 50 відсотків від його розміру становили 1514,00 гривень.

При цьому ОСОБА_4 інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчинені суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, вказане діяння мало місце 19.02.2024року, вартість викраденого майна становить 2312,12 гривень, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , його законний представник та захисник не заперечують проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною першою статті 512 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Статтею 93 Кримінального кодексу України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Таким чином обов`язковою умовою застосування примусових заходів медичного характеру є вчинення особою, щодо якої розглядається таке клопотання суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

За таких умов, втрата чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність зазначеного в клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру діяння та наявність передбачених 4-1 частини 1 статті 284 КПК України і ч.3 ст. 479-2 КПК України умов, є підставою для закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.100, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст.369-372, 376, 395, 479-2, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 20.02.2024 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: два упакування плит теплоізоляційних із мінеральної вати марки М75 в кількості 4 штуки, які передано на зберігання директору КП м.Хирів, що за адресою: АДРЕСА_3 , повернути власнику Хирівській міській раді Самбірського району Львівської області.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1