Справа № 553/3327/24
Провадження № 1-кп/553/849/2024
В И Р О К

Іменем України

17.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000563 від 14.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований таким, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

09.09.2024, у вечірній час (точного часу досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приїхала в гості до ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому, на кухні даного житлового будинку розпивали спиртні напої. Потерпіла ОСОБА_6 мала при собі мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY А34 5G», зеленого кольору та чохол до нього червоного кольору, з якого вказані особи слухали музику. В подальшому ОСОБА_6 поклала телефон на стіл-тумбу коричневого кольору та пішла спати. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел на таємне заволодіння (крадіжку) вищевказаним телефоном марки «SAMSUNG GALAXY А34 5G», зеленого кольору та чохла до нього червоного кольору. Реалізуючи виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, однак усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом спрямованим на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом і метою власного збагачення, розуміючи, що на території України діє період воєнного стану, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для потерпілої, шляхом вільного доступу зі стола-тумби здійснив крадіжку телефону марки «SAMSUNG GALAXY А34 5G», зеленого кольору, вартістю 9 999 грн 67 к., та чохла до нього червоного кольору, вартістю 136 грн 67 к., що належали ОСОБА_6

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 10 136 грн 34 к.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000563 від 14.09.2024, з одного боку, та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, за згоди потерпілої ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України, 24.09.2024 укладено угоду про визнання винуватості.

Сторони у кримінальному провадженні № 0000563 від 14.09.2024 в угоді виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили призначення покарання обвинуваченому.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завданий збиток, сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком, який буде визначено судом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, згідно яких в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та погоджується на призначення узгодженого покарання, просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просила затвердити угоду, як таку, що відповідає вимогам закону та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Судом досліджені також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, інвалідності не має, не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обвинуваченому суд призначає покарання, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, доходить висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 24.09.2024, укладеної під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , та призначення узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У таких випадках, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (частини 3-4 статті 75 КК України).

Отже, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, що належить до тяжких злочинів та особу обвинуваченого, вважає необхідним визначити ОСОБА_5 іспитовий строк строком на 2 роки з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 вересня 2024 року, між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участі захисника адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи у розмірі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) грн 84 к.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY А34 5G», зеленого кольору та чохол до нього червоного кольору, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати їй повернутими.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1