Кримінальне провадження №629/4216/24
Номер провадження 1-кп/629/235/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0000175 від 14.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полтавське, Лозівського р-ну, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця - старшого солдата колишнього номера обслуги гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, оголошено воєнний стан на всій території України. Відповідно до Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 затверджено Законом № 2263-IX від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 №573/2022 затверджено Законом № 2263-IX від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 №757/2022 затверджено Законом №2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року №58/2023 затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 07 лютого 2023 року №2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 254/2023 затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-1X), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №190-РС від 28.06.2023 військовослужбовця - старшого солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду колишнього номера обслуги гранатометного взводу 2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов?язком громадян України.

Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов?язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив майновий злочин, а саме крадіжку, чим завдав матеріального збитку потерпілій, при наступних обставинах.

Так, приблизно з грудня 2023 року (більш точного часу встановити під час досудового розслідування та судового розгляду не виявилось за можливе), старший солдат ОСОБА_4 постійно мешкав зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , та неодноразово бачив, що у гаманці останньої зберігаються золоті вироби, а саме: жіноча золота каблучка 585 проби, масою 1,76 грама та жіночий золотий браслет 585 проби, плетіння «Бісмарк», масою 5,39 грама.

Надалі, 03 січня 2024 року (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , перебував вдома у своєї співмешканки за адресою: АДРЕСА_2 де у нього раптово виник прямий, злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаних ювелірних виробів.

Того ж дня, 03 січня 2024 року (більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось можливим) ОСОБА_4 , знаходячись в квартирі за вищевказаною адресою, де діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав з гаманця жіночу золоту каблучку 585 проби, масою 1,76 грама та жіночий золотий браслет 585 проби, плетіння «Бісмарк», масою 5,39 грама., які поклав до кишені своїх штанів, таким чином здійснивши їх крадіжку.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 з місця події зник, та 04.01.2024 року заклав жіночу золоту каблучку 585 проби, масою 1,76 грама до ломбарду, за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, 05.01.2024 року ОСОБА_4 знову прийшов до вищевказаного ломбарду та заклав до нього жіночий золотий браслет 585 проби, плетіння «Бісмарк», масою 5,39 грама, таким чином, ОСОБА_6 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 10 379 гривень 37 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальне правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказала, що не має претензій матеріального та морального характеру.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Полтавське, Лозівського р-ну, Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, військовослужбовець - старший солдат колишнього номера обслуги гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , на обліку у лікаря -психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 09.09.2024 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства середній, ризик шкоди життю і здоровю - низький.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає.

Відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

По справі є судові витрати, а саме: витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-24/5703-ТВ від 05.03.2024 у сумі 1135 гривень 92 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У справі відсутні речові докази.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судові витрати, а саме: витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №CE-19/121-24/5703-ТВ від 05.03.2024 у сумі 1135 гривень 92 копійок, які необхідно перерахувати на рахунок НОМЕР_4 , отримувач ГУК Харків обл/МТГХарків/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Речові докази по справі відсутні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1