Справа №585/5164/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - Цвєлодуб
Номер провадження 11-сс/816/528/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - відсторонення від посади
УХВАЛА

Іменем України

30 жовтня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 585/5164/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2024 щодо відмови у відстороненні від посади,

учасників кримінального провадження:

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відсторонити ОСОБА_6 від посади Роменського міського голови строком на 2 місяці, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 350 КК, може знищити, приховати чи підробити речі чи документи, що мають суттєве значення для досудового розслідування, так як має місце факт видалення з реєстратора Роменської міської ради файлів із записами нанесення тілесних ушкоджень, які були відновлені за допомогою експертизи. Оскільки свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 є працівниками виконкому міської ради і перебувають у службовій залежності від підозрюваного, то останній може чинити на них тиск. Є необґрунтованим висновок судді про можливість негативних наслідків у разі відсторонення ОСОБА_6 від посади, оскільки законодавством передбачено особу, яка у разі неможливості здійснення міським головою своїх повноважень виконуватиме його обов`язки.

30.08.2024 до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся прокурор Роменської окружної прокуратури із клопотанням про відсторонення ОСОБА_6 від посади Роменського міського голови, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК, тобто в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю, і може знищити, приховати чи підробити речі чи документи, що мають суттєве значення для досудового розслідування, а також чинити тиск на свідків, які перебувають у службовій залежності від нього.

23.12.2023 до ЄРДР за № 00000509 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, правова кваліфікація якого 21.08.2024 постановою прокурора була змінена на ч. 2 ст. 350 КК, а 22.08.2024 ОСОБА_6 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2024 було відмовлено прокурору у задоволенні його клопотання про відсторонення від посади. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що органом досудового розслідування, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, не доведена необхідність відсторонення ОСОБА_6 від посади Роменського міського голови для запобігання його протиправній поведінці.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, прокурор в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду провадження до суду апеляційної інстанції не подавав, тому колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність прокурора, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили залишити рішення слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, крім іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ч. 1 ст. 7 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1, 6 ст. 9 КПК).

Відповідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК), а також зберігаючи об`єктивність та неупередженість, слідчий суддя створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК).

Згідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 КПК, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Здійснивши розгляд клопотання прокурора та відмовивши у його задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що органом досудового розслідування не доведена необхідність відсторонення ОСОБА_6 від посади Роменського міського голови для запобігання його протиправній поведінці, що відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовано та ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Так, захід забезпечення кримінального провадження застосовується на підставі ухвали слідчого судді з метою досягнення дієвості цього провадження і ним, крім іншого, є відсторонення від посади (ч. 1, ч. 2 п. 4 ст. 131, ч. 1 ст. 132 КПК). При цьому застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 3, 5-6 ст. 132 КПК).

Відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців (ч. 1-2 ст. 154 КПК), а при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч. 2 ст. 157 КПК). При цьому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ч. 1 ст. 157 КПК).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, доданих прокурором до свого клопотання про відсторонення від посади, 23.12.2023 до ЄРДР за № 00000509 були внесені відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

21.08.2024 постановою прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_13 попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 125 КК була змінена на ч. 2 ст. 350 КК, тобто на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю.

22.08.2024 прокурорами Роменської окружної прокуратури ОСОБА_14 , ОСОБА_13 і ОСОБА_15 у присутності понятих ОСОБА_6 було оголошене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК, у тому, що він як Роменській міській голова заподіяв легкі тілесні ушкодження службовій особі у зв`язку з її службовою діяльністю.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КК, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і за ч. 2 ст. 350 КК настає за умисне нанесення побоїв або заподіяння легкого чи середньої тяжкості тілесного ушкодження службовій особі або громадянинові, який виконує громадський обов`язок, у зв`язку з їхньою службовою чи громадською діяльністю, а також вчинення таких дій щодо їх близьких.

Основним безпосереднім об`єктом цього злочину є нормальна робота та авторитет службової особи, а додатковими об`єктами виступають здоров`я особи, право власності, а також здоров`я їх близьких родичів і близьких їм осіб.

Суспільна небезпечність злочину, передбаченого ст. 350 КК, полягає в тому, що в результаті таких дій може бути порушена нормальна діяльність органів влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також заподіюється шкода здоров`ю службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов`язок.

Службовими особами у ст. 364, 368, 368-5, 369 КК є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується прямим умислом і має спеціальну мету: припинити діяльність службової особи чи громадянина, який виконує громадський обов`язок, або змінити її характер в інтересах то¬го, хто заподіює тілесні ушкодження. Під інтересами особи, яка заподіює тілесні ушкодження, необхідно розуміти не тільки її особисті інтереси, а й інтереси інших людей, у долі яких вона зацікавлена.

В кримінальному провадженні № 00000509 від 23.12.2023 було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема обшуки, допити потерпілого і свідків, проведена експертиза.

Незважаючи на те, що сукупність наданих стороною обвинувачення доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 є вірогідною, але не дає передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для відсторонення його від займаної посади Роменського міського голови з метою запобіганню ризикам, про які вказав прокурор у своєму клопотанні.

Необхідно зауважити, що слідчий суддя і колегія суддів на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Слідчий суддя суду першої інстанції на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише те, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо цієї особи обмежувальних заходів, про які йдеться мова вище. При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_6 саме як Роменській міській голова від початку досудового розслідування і на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції використовував своє службове становище, безпосередньо чи за допомогою інших осіб намагався впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати йому, приховувати або ж знищувати будь-які документи, які мають суттєве значення для розслідування, а також здійснювати реальний вплив чи тиск на свідків, прокурором надано не було.

Оцінюючи зазначені у клопотанні прокурора доводи стосовно наявності правових підстав для забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення ОСОБА_6 від посади, слідчий суддя суду першої інстанції з достатньою повнотою врахував як конкретні обставини кримінального правопорушення, так і обставини, які свідчать про існування ризиків того, що, перебуваючи на посаді Роменського міського голови ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також знищити, приховати чи підробити речі чи документи, що мають суттєве значення для досудового розслідування.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може реально впливати на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає без підставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а сам по собі факт перебування в підпорядкуванні ОСОБА_6 певних осіб, які є свідками в даному кримінальному провадженні, як на це вказує прокурор, не може бути достатньо переконливою підставою для ствердження про вчинення чи ймовірності вчинення з боку підозрюваного тиску на цих свідків.

З аналогічних підстав колегія суддів не може прийняти до уваги і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний може з використанням наданих йому повноважень знищити, сховати чи спотворити будь-які речі чи документи, що мають значення для кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки до суду апеляційної інстанції не надані докази того, що це за документи і яке значення вони мають у спричиненні тілесних ушкоджень службовій особі при виконанні нею своїх службових обов`язків.

Крім того, колегія суддів враховує загальну доцільність відсторонення підозрюваного від займаної посади через сплив тривалого терміні після того, як ним були учинені інкриміновані йому дії, а саме відповідні відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР - 23.12.2023, підозра йому була оголошена через вісім місяців - 22.08.2024, а клопотання про відсторонення від посади ОСОБА_6 прокурором було подане до суду лише - 30.08.2024, що також свідчить про відсутність реальних ризиків, про які вказував прокурор у своє му клопотанні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

Істотних порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це зазначає в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не вбачає.

кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.09.2024 відносно ОСОБА_16 залишити без змін, а апеляційну прокурора ОСОБА_5 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3