03 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування доводів скарги заявник вказує, що 11.09.2024 року засобами електронного поштового зв`язку до Запорізької обласної прокуратури була спрямована заява про вчинене кримінальне правопорушення, але в порушення вимог ст.214 КПК України вказані вище відомості упродовж 24 годин до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато.
20.02.2024 року керівником САП ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру, згідно якому, крім іншого, за версією сторони обвинувачення, у ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_5 у не встановлений досудовим розслідуванням час, однак лютого-березня 2023 року, виник умисел на організацію надання неправомірної вигоди директору КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР за вчинення ним дій в інтересах суб`єктів господарювання з використанням наданого йому службового становища.
Усвідомлюючи неможливість одноособово реалізувати свій злочинний умисел та необхідність делегування функцій і завдань, потрібних для його втілення, ОСОБА_5 у не встановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше березня 2023 року, залучив як співучасників для вчинення злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ..
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, тобто в організовану групу.
Реалізуючи першочергові дії злочинного плану щодо надання неправомірної вигоди директору КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР за вчинення ним дій в інтересах суб`єктів господарювання з використанням наданого йому службового становища, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.03.2023, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ЗОР, довів до відома ОСОБА_7 необхідність його співпраці з учасниками ОГ при здійсненні господарської діяльності КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР і попередив, що у разі відмови від такої співпраці ОСОБА_5 використає надану йому як заступнику голови ЗОР владу та службові повноваження для усунення ОСОБА_7 із займаної посади.
На виконання вказівок учасників ОГ 31.05.2023 року, після підписання договору КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» відкрито рахунок в ПАТ «МТБ БАНК». Умовами вказаного договору не була передбачена виплата підприємству відсотків на залишок коштів на рахунку. Після цього ОСОБА_4 в особистому спілкування з ОСОБА_7 наголошував на необхідності переведення коштів підприємства до ПАТ «МТБ БАНК».
У подальшому, ОСОБА_7 діючи у складі та на виконання єдиного плану учасників ОГ, керуючись єдиним умислом на систематичне надання неправомірної вигоди, впродовж липня 2023 року лютого 2024 року щомісячно надавав директору КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР, ОСОБА_7 неправомірну вигоду.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особі будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинені організованою групою, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України., також як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особі будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинені організованою групою, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, а також ти ж самі дії, вчинені повторно.
Заявник зазначає, що відповідно до ст.368 КК України кримінальним злочином визнається прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення чи не вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Частина 3 зазначеної норми передбачає кваліфікуючу ознаку повторності.
Також, злочини, передбачені ст.369 та 368 КК України є нерозривно взаємопов`язаними. Тому навіть саме повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ст.369 КК України беззаперечно свідчить про наявність в діях ОСОБА_7 ознак злочину, передбаченого ст.368 КК України.
Крім того, за твердженнями детективів НАБУ за отриману неправомірну вигоду від ОСОБА_4 . ОСОБА_7 як керівник комунального підприємства впливав на результати публічних закупівель в інтересах учасників цих закупівель, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст.361 КК України, а саме несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, вчинене під час дії воєнного стану.
Разом з тим, виходячи з тексту повідомлення про підозру ОСОБА_4 , директор КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР ОСОБА_7 не є викравачем в розумінні чинного законодавства та навіть не є заявником у кримінальному провадженні, оскільки за даними з ЄРДР про вчинені ОСОБА_4 злочини було повідомлено громадянином ОСОБА_8 та частина злочинів були виявлені правоохоронними органами самостійно.
Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, заявник просить:
1. Визнати бездіяльність уповноваженої особи Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань незаконною.
2. Зобов`язати уповноважену особу Запорізької обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення злочину, викладені у поданій ним заяви.
У судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, вважає, що орган досудового розслідування зобов`язаний прийняти рішення щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідуванням за викладеними у заяві фактами.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував з підстав її необґрунтованості. Просив в задоволенні скарги відмовити.
Вивчивши скаргу, заслухавши пояснення заявника та прокурора, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Встановлено, що 11.09.2024 року заявником засобами електронного поштового зв`язку до Запорізької обласної прокуратури була спрямована заява про вчинене кримінальне правопорушення., але в порушення вимог ст.214 КПК України вказані вище відомості упродовж 24 годин до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.
Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.
Не зважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.
Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
З заяви про вчинене кримінальне правопорушення убачається, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст.368, ч.1 ст.ст.370 КК України.
Таким чином, скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 214, 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Запорізької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.10.2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1