ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1533/24

26 листопада 2024 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Степангород Володимирецького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою спеціальною освітою, курсанта навчального взводу навчальної навчального батальйону військової НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 (дистанційно)

захисника адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи службу на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.1 ст.1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності причин поважного характеру, не пізніше 20 години 00 хвилин 15 липня 2023 року самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на 233 загальновійськовому полігоні що, за адресою: АДРЕСА_2 , відправившись за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 12 години 40 хвилин 14 серпня 2023 року, поки його не було затримано працівниками відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області на підставі ухвали Костопільського районного суду Рівненської області про розшук та дозвіл на затримання від 19.07.2023.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.408 КК України дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав, дав суду показання, що дійсно 15 липня 2023 року самовільно залишив пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 на 233 загальновійськовому полігоні в АДРЕСА_2 та відправився за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 14 серпня 2023 року, коли його не було затримано працівниками відділення поліції. У вчиненому щиро розкаявся.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.4 ст.408 КК України правильна, оскільки обвинувачений, будучи військовослужбовцем, вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив військову частину з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується по місцю проживання позитивно.

При вирішенні питання призначення обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, слід призначити покарання за санкцією ч. 4 ст. 408 КК України у виді 5 років і 2 місяці позбавлення волі.

Також, судом встановлено, що вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березеня 2024 року у справі №564/2083/23 затверджено угоду від 12 березня 2024 року по кримінальному провадженню №0000023 про визнання винуватості укладену між прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі якої, призначено йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 12 год. 40 хв. 14 серпня 2023 року.

Оскільки ОСОБА_3 засуджений ще вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 12 березня 2024 року за ч.5 ст.407 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, з врахуванням правової норми ст.70 КК України, остаточне покарання йому слід призначити у відповідності до ч.4 ст.70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді 5 (п`яти) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання, тобто з 14 серпня 2023 року.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов до обвинуваченого в межах кримінального провадження не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 373-375 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 75, 76, ч.4 ст.408 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років і 2 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 12.03.2024, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 14 серпня 2023 року року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1