Справа № 546/494/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який засуджений за діяння, караність якого законом усунена (ч. 2 ст. 74 КК України),

В С Т А Н О В И В:

Начальник АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_5 , який засуджений за діяння, караність якого законом усунена (ч. 2 ст. 74 КК України),

Керівник (ініціатор подання) органу пробації або визначений керівником представник органу пробації та засуджений у судове засідання не прибули.

Керівник органу пробації одночасно з поданням звернулась до суду з заявою про розгляд подання без участі представника органу пробації, подання підтримала в повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку, що подання не підлягає задоволенню у зв`язку з відсутністю правової підстави та можливо здійснити судовий розгляд за відсутності керівника (ініціатора подання) органу пробації, представника органу пробації, засудженого, оскільки права останнього не порушуються, не погіршується його становище.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.11.2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього певні обов`язки.

Вирок суду набрав чинності і не змінювався судами вищих інстанцій.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до згаданого вироку ОСОБА_5 12.07.2022 року за двома епізодами злочинної діяльності, у різних власників майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Загальна вартість викраденого майна складає: 1- й епізод - 1789 гривень 00 копійок; 2 2687 гривень 50 копійок.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ХІ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема, статтю 51 викладено в новій редакції.

Новою редакцією частини 2 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України передбачена податкова соціальна пільга у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на І січня звітного податковою року.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2022 року у розмірі 2481 гривня.

Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб установленого на 1 січня 2022 року становить 1240,5 гривень.

З зазначеного вбачається, що з 09.08.2024 особа підлягає адміністративній відповідальності за крадіжку вчинену у 2022 році, якщо вартість викраденого майна не перевищує 2481 гривню.

Викладене узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року, справа №567/507/23, провадження № 51-7110 км 23.

Висновок суду.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редавції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2022 рік з 01 січня 2022 р. по 12 липня 2022 р. складав 1240,5 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240, 5 х 2=2481 грн.

Згідно з вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.11.2022 року ОСОБА_5 , 12.07.2022 року за одним з епізодів крадіжки викрав майно на суму 2687 гривень 50 копійок, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2481 грн.).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Покарання призначається за певною, конкретно-визначеною правовою нормою, яка передбачена частиною та статтею Кримінального кодексу України.

Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за певною, конкретно-визначеною правовою нормою, яка передбачена частиною та статтею Кримінального кодексу України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходиться до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IХ від 18.07.2024 року, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання начальника АНД районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 04.11.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду черезАмур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

27.09.2024