Справа №345/4998/24
Провадження № 1-кп/345/340/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю: прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000390про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , освіта вища, не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий, громадянина України, за ч.1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

28.08.2024 до суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором, ОСОБА_4 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 08.12.2023 у справі №345/2142/24, яка набрала законної сили 27.05.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не зважаючи на це, ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, знаючи про позбавлення його права керувати транспортними засобами, маючи реальну можливість виконати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.05.2024 року у справі №345/2142/24, яка набрала законної сили 27.05.2024, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання вищевказаної постанови суду, 13.07.2024 об 13:58:32 в населеному пункті м. Калуш, по вул. Винниченка, 3 керував автомобілем «Renault» моделі «Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_2 , де був зупинений поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Після чого, останнього було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Калуськоїокружної прокуратури та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 26.08.2024 р., згідно умов якої враховано:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного, у проведенні кримінального провадження щодо нього, зокрема те, що в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення.

- характер і тяжкість обвинувачення, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є нетяжким злочином, обтяжуючих обставин не встановлено;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, зокрема, ОСОБА_4 повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, сам ініціював укладення даної угоди та беззастережно погоджується на призначення покарання, визначеного сторонами угоди.

Підозрюваний ОСОБА_4 розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнає свою вину у вчиненому злочині.

Крім цього, ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 щиро покаявся, беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, то сторони погоджуються на призначення покарання, за ч. 1 ст. 382 КК України, у межах санкції статті у виді 1 року позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України передбачено звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним строком із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду, призначивши обвинуваченому визначену сторонами міру покарання. Також просив вирішити питання щодо речових доказів.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник підтримала позицію свого підзахисного і також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін провадження, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Під час судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди - не встановлено.

Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують йому покарання, узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, особу ОСОБА_4 який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутні негативні характеристики по місцю його проживання, а також те, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

До обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.08.2024 у кримінальному провадженні № 0000390, укладену між прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 1 ст.382 КК України та призначити покарання - 1 (один) рік позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- оптичний носій DVD-R диск марки «ALERUS» із Надписом «Нагрудна камера Микитин ч.4 ст. 126 КупАП» залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000390;

- завірені копії адміністративної справи №345/2142/24 відносно ОСОБА_4 на 28 арк., DVD-R диск марки «ALERUS» із надписом «Микитин» - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000390.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд, лише з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий: