Справа № 680/136/24
№1-кп/680/16/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

особи щодо якого розглядається клопотання ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 від 26 січня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Струга, Новоушицького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи внаслідок психічного розладу, в силу ст.89 КК України не судимого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НА №922141, виданий 10 січня 2001 року Новоушицьким РВ УМВС України в Хмельницькій області, картка фізичної особи - платника податків № НОМЕР_1 ,

за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України,

установив:

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла і не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи. Відповідно до ст. 233 КІІК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Так, 26 січня 2024 року близько 11.00 години в АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , проходячи по АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_8 , проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території вказаного будинковолодіння, який використовується потерпілою ОСОБА_8 як житловий будинок.

Тоді ж, ОСОБА_5 , перебуваючи у психічному стані, що позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, за допомогою цеглини розбив скло у віконній рамі та через утворений віконний пройом проник до приміщення житлового будинку, розташованого на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_8 та використовується нею як житловий будинок, чим порушив право останньої на недоторканність житла.

Дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано як суспільно-небезпечне діяння за ч.1 ст.162 КК України, як порушення недоторканості житла.

Крім того, 26 січня 2024 року близько 11 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , незаконно перебуваючи в приміщенні веранди житлового будинку ОСОБА_8 , що розташований в АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки, перебуваючи у психічному стані, що позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, з прикладанням сили штовхнув ОСОБА_8 , внаслідок чого вона втратила рівновагу та впала на підлогу.

Одразу ж після цього, ОСОБА_5 своєю правою ногою наніс два удари в область лівої скроневої ділянки голови та тильної поверхні лівої кисті потерпілої, спричинивши при цьому їй тілесні ушкодження у вигляді синяка в лівій скроневій ділянці та синяка на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на 3 п`ястно-фаланговий суглоб та тильну поверхню всіх фаланг 3-го пальця лівої кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Також, 03 лютого 2024 року близько 11.00 години, ОСОБА_5 , незаконно перебуваючи на подвір`ї домогосподарства ОСОБА_8 , що розташовано в АДРЕСА_1 , поряд з її будинком, в ході словесної суперечки із потерпілою, перебуваючи у психічному стані, що позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, кулаком лівої руки наніс один удар в область правого ока та правою ногою в область лівого стегна ОСОБА_8 , спричинивши при цьому їй тілесні ушкодження у вигляді синяка в області верхнього і нижнього повік та підочної ділянки правого ока, синяка на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано як суспільно-небезпечне діяння за ч.1 ст.125 КК України, як легке тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, при яких ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №117 від 22 лютого 2024 року підозрюваний ОСОБА_5 не усвідомлював на момент інкримінованих йому злочину та не усвідомлює на теперішній час фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій. Підозрюваний ОСОБА_5 не міг керувати своїми діями на момент вчинення кримінальних правопорушень. Підозрюваний ОСОБА_5 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді ПФРОПФШИЗОФРЕНІЇ, страждає таким і на теперішній час. Підозрюваний ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення його в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він не осудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Захисник ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали думку ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення суспільно небезпечного діяння Дідиком на надала показання, що 26 січня 2024 року той проник до неї в житло шляхом розбиття вікна та наніс їй тілесні ушкодження внаслідок побиття. Також , 03 лютого 2024 року ОСОБА_5 зайшов на її подвір`я де знову наніс тілесні ушкодження шляхом побиття.

Факт вчинення ОСОБА_5 зазначених суспільно небезпечних діянь об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами, зокрема:

витягом із ЄРДР від 26 січня 2024 року, згідно із яким були внесені відомості до реєстру за №0000014 відносно ОСОБА_5 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (а.с.35);

заявою ОСОБА_8 від 26 січня 2024 року про надання дозволу поліції на огляд домогосподарства та будинку за адресою АДРЕСА_2 (а.с.36);

протоколом огляду місця події від 26 січня 2024 року та таблицями-ілюстраціями до протоколу, згідно якого огляду підлягало належне ОСОБА_8 . домогосподарство за адресою АДРЕСА_1 . Під час огляду будинку виявлено розбите подвійне скло у вікні, на металевому підвіконні та нижній частині дерев`яного варцаба та у веранді будинку наявні плями бурого кольору, ззовні схожі на кров. Під час огляду ОСОБА_8 надала частину цеглини, якою було пошкоджено вікно, через яке до будинку проник ОСОБА_5 . Під час огляду було вилучено частину цеглини (а.с.37-67);

договором купівлі-продажу житлового будинку від 19 липня 2010 року, витягом про державного реєстру прав від 15 березня 2011 року, технічним паспортом, згідно яких ОСОБА_5 є власницею житлового будинку із господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 (а.с.68-70);

постановою та повідомленням від 26 січня 2024 року про призначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000014 (а.с.71-73);

квитанцією про отримання на зберігання речового доказу, а саме частину цеглини у кримінальному провадженні №0000014 (а.с.74);

постановою дізнавача від 27 січня 2024 року про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_8 (а.с.75);

висновком експерта №54, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді синяків в лівій скроневій ділянці та синяка на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на 3 п`ястно-фаланговий суглоб та тильну поверхню всіх фаланг 3-го пальця лівої кисті, що могли утворитися внаслідок ударів тупими твердими предметами які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.76, 77);

клопотанням прокурора від 27 січня 2024 року, згідно із якою прокурор клопотав про накладення арешту на частину цеглини, яка була вилучена 26 січня 2024 року (а.с.78);

ухвалою слідчого судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 31 січня 2024 року, відповідно до якої накладено арешт на частину цеглини (а.с.79, 80).

постановою дізнавача від 31 січня 2024 року про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_5 (а.с.81);

висновком експерта №106, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_5 у вигляді рубця, що являється наслідком раніше бувшої рани, могло утворитися як від предмета з ріжучою травмуючою поверхнею (уламків скла, кухонного ножа) які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я(а.с.82, 83);

витягом із ЄРДР від 01 лютого 2024 року, згідно із яким були внесені відомості до реєстру за №0000020 відносно ОСОБА_5 щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (а.с.84);

заявою ОСОБА_8 від 01 лютого 2024 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із нанесенням їй тілесних ушкоджень (а.с.85);

постановою та повідомленням від 01 лютого 2024 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000020 (а.с.86, 87);

постановою та повідомленням від 04 лютого 2024 року про призначення групи прокурорів та старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000021 (а.с.88, 89);

постановою дізнавача від 05 лютого 2024 року про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_8 (а.с.90);

висновком експерта №72, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_8 по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с.91, 92);

постановою прокурора від 13 лютого 2024 року, згідно якої кримінальні провадження №0000014, №0000020, №0000021 об`єднано в одне провадження за №0000014 (а.с.95, 96).

витягом із ЄРДР про внесення відомостей до реєстру за №0000014 відносно ОСОБА_5 (а.с.97, 98);

заявами ОСОБА_8 від 15 лютого 2024 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 (а.с.101, 102);

дозволом на проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2024 року, згідно якого ОСОБА_8 надала згоду поліції на проведення слідчого експерименту на території належного їй домогосподарства в АДРЕСА_1 (а.с.103);

протоколом слідчого експерименту від 15 лютого 2024 року та таблицями-ілюстраціями до протоколу, згідно яких на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 розповіла та показала, як ОСОБА_5 наносив їй тілесні ушкодження та, як проник до її житлового будинку (а.с.104-112);

дозволом на проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2024 року, згідно якого ОСОБА_8 надала згоду поліції на проведення слідчого експерименту на території належного їй домогосподарства в АДРЕСА_1 (а.с.113);

протоколом слідчого експерименту від 15 лютого 2024 року та таблицями-ілюстраціями до протоколу, згідно яких на території домогосподарства в АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 розповіла та показала, як ОСОБА_5 проник на територію її домогосподарства та, як наносив їй тілесні ушкодження (а.с.114-121);

постановою дізнавача від 16 лютого 2024 року та супровідним листом про призначення додаткової судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_8 (а.с.122, 123);

висновком експерта №93, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді синяків в лівій скроневій ділянці, на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на 3 п`ястно-фаланговий суглоб та тильну поверхню всіх фаланг 3-го пальця лівої кисті, могли утворитися за обставин, на які вказала потерпіла ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за її участю від 15 лютого 2024 року (а.с.124, 125).

постановою дізнавача від 16 лютого 2024 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_8 (а.с.126);

висновком експерта №92, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді синяка в області верхнього і нижнього повік підочної ділянки правого ока могло утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, можливо кулаком, як вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту 15 лютого 2024 року за її участю. Тілесне ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді синяка на зовнішній поверхні середньої третини лівого стегна могло утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, можливо взутою ногою, як вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту 15 лютого 2024 року за її участю (а.с.127, 128);

вимогою про надання інформації щодо наявності судимості ОСОБА_5 та відповіддю на неї, згідно якої останній має судимості (а.с.135, 136);

ОСОБА_5 не перебуває на обліку лікаря нарколога; перебуває під спостереженням у психіатричному кабінеті КНП «Новоушицька БЛ» Новоушицької селищної ради (а.с.137-139);

за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується негативно (а.с.180, 181);

ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2019 року до ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а.с.182-187);

згідно із ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29 червня 2021 року змінено примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_5 у відділенні з звичайним наглядом на амбулаторне примусове лікування за місцем проживання (а.с.218);

відповідно до ухвали Новоушицького районного суду Хмельницької області від 03 червня 2022 року примусові заходи медичного характеру у виді примусового амбулаторного лікування за місцем проживання відносно ОСОБА_5 припинено (а.с.216);

згідно із постановою дізнавача від 21 лютого 2024 року та супровідним листом відносно ОСОБА_5 призначено амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а.с.188-190);

відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №117 від 22 лютого 2024 року ОСОБА_5 на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді ПФРОПФШИЗОФРЕНІЇ, страждає таким і на теперішній час, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення його в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь (а.с.191-195);

згідно із постановою дізнавача від 22 лютого 2024 року змінено порядок досудового розслідування кримінального провадження №0000014 (а.с.196, 197);

згідно із заявою від 22 лютого 2024 року ОСОБА_6 клопотав про залучення його до кримінального провадження №0000014 у якості законного представника (а.с.199);

відповідно до постанови дізнавача від 22 лютого 2024 року до участі у кримінальному провадженні залучено у якості законного представника ОСОБА_6 (а.с.200);

згідно із заявою від 01 лютого 2024 року ОСОБА_5 клопотав про призначення йому безоплатного захисника (а.с.131);

згідно із постановою від 21 лютого 2024 року прокурор доручив призначити адвоката для здійснення захисту ОСОБА_5 за призначенням (а.с.132);

Для здійснення захисту ОСОБА_5 призначено адвоката ОСОБА_7 (а.с.133, 134);

ОСОБА_8 є пенсіонеркою за віком (а.с.102).

ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 отримали копію клопотання від 22 квітня 2024 року (а.с.210-214).

Свідок ОСОБА_9 надала суду показання, що 26 січня 2024 року до магазину прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . ОСОБА_8 повідомила, що виманила ОСОБА_5 зі свого домоволодіння до магазину, а перед цим він її побив. Із руки ОСОБА_5 капала кров, оскільки була порізана рука.

Свідок ОСОБА_10 надав суду показання, що 26 січня 2024 року біля зустрів біля сільського будинку культури ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , в останнього з руки текла кров. ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_5 розбив скло у вікні її будинку та її побив.

Таким чином, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла; ч.1 ст.125 КК України, тобто нанесення легкого тілесного ушкодження.

Також, дослідивши докази, наявні в матеріалах провадження, які є належними і допустимими, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення в стані неосудності, а тому на підставі ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності і до нього, як до особи, яка вчинила суспільно небезпечні діяння в стані неосудності, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчинених діянь, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.

Відповідно до ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України передбачено, що суд встановивши доведеними, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 3 ст.94 КК України визначено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу у застосуванні до неї таких заходів.

Визначаючи відповідно до ст.94 КК України та п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати ОСОБА_5 , суд враховує характер та тяжкість його захворювання, тяжкість вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, ступінь небезпечності ОСОБА_5 для себе та інших осіб, висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи №117 від 22 лютого 2024 року, відповідно до якого комісія, яка проводила судово-психіатричну експертизу ОСОБА_5 , прийшла до висновку, що він на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді ПФРОПФШИЗОФРЕНІЇ, страждає таким і на теперішній час, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення його в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 , за своїм психічним станом і характером вчиненого діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки вчинив суспільні небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.162 та ч.1 ст.125 КК України у стані неосудності, а відтак до нього згідно із вимогами та відповідно до ст. 93, 94 КК України і ст.ст.512, 513 КПК України, слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не обиралися.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосувались арешт майна.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.370-372, 376, 503-516 КПК України, ст. 94 КК України, ст.ст.13, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

постановив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Речові докази: частину цеглини, вилучену 26 січня 2024 року під час проведення огляду місця події в домогосподарстві ОСОБА_8 , яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області - знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Новоушицький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1