Справа №694/2033/24
провадження № 1-кс/694/702/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про застосування запобіжного заходу/

06.08.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001037 від 04.08.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 04.08.2024 року близько 20:56 год. староста с. Стецівка, Звенигородського району, Черкаської області повідомила, що в районі АДРЕСА_2 чутно постріли з автоматичної вогнепальної зброї. По приїзду на місце події нарядом СРПП було встановлено, що невідома особа зберігає вогнепальну зброю та боєприпаси. В зв`язку із чим на місце події було викликано СОГ Звенигородського РВП.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 04.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001037, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату, місці та спосіб придбав автомат Калашникова з №583 на затворній рамі, ручну протипіхотну, оборону ударно дистанційну граната РГО із запалом УДЗ з маркуванням на спусковому важелі 0-65-85 та 3 магазини з набоями калібру 5,45 мм. Після чого діючи умисно, ігноруючи вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, а також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових речовин», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї та боєприпасів, переслідуючи мету незаконного поводження з вогнепальною зброєю, та продовжуючи свій злочинний намір та дії, 04.08.2024 незаконно переніс вказані предмети до домоволодіння, яке

розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , при цьому свідомо знаючи, що предмети, які він зберігає є вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими пристроями на право зберігання яких необхідний передбачений законом дозвіл, тим самим переносив та зберігав їх при собі, до 05.08.2024 коли під час проведення огляду місця події, узбіччя проїжджої частини АДРЕСА_3 у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: автомат Калашникова з №583 на затворній рамі, ручну протипіхотну, оборону ударно дистанційну граната РГО із запалом УДЗ з маркуванням на спусковому важелі 0-65-85 та 3 магазини з набоями калібру 5,45 мм. у кількості 60 шт.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У ході досудового розслідування 05.08.2024 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які містяться у протоколах слідчих дій та інших документах.

Крім того слідчий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, що відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, а тому є підстави вважати, що під острахом кримінальної відповідальності усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 відоме місце проживання свідків, що може бути використаним підозрюваним, враховуючи умисний характер вчиненого ним злочину, для впливу на свідка шляхом застосування насильства чи погроз його застосування з метою зміни свідками показів.

Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, репутації та характеристики підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вказував, що неофіційно працює, тримає господарство.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду

вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слід виходити з наступного.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження. Такими доказами є: - дані рапорту оперативного чергового Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області від 04.08.2024; - дані протоколу огляду місця події (за адресою: АДРЕСА_3 ) від 05.08.2024; - дані протоколу обшуку (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ) від 05.08.2024;- дані показів свідка ОСОБА_6 від 05.08.2024;- дані показів свідка ОСОБА_7 від 05.08.2024; - дані показів свідка ОСОБА_8 від 05.08.2024;- дані показів свідка ОСОБА_9 від 05.08.2024; - дані протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.08.2024.

Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин за ч. 1 ст. 263 КК України, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Аналізуючи ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі (переховування) підсудного (підозрюваного) не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що він маловірогідний і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слідчий суддя враховує вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, та те, що останній, як вбачається з протоколу допиту підозрюваного надав визнавальні покази чим фактично сприяв слідству у проведенні

досудового розслідування, від слідства і суду не ухилявся. Вказані обставини зменшують наведений ризик.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Разом з тим, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом здійснення на них психологічного тиску ( підбурювання, вмовлянь, залякування), оскільки останні не допитані органом досудового слідства та безпосередньо судом.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила правопорушення, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, щодо існування цього ризику.

Відтак слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене та існування ризиків слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Статтею 176 КПК України передбачено обов`язок прокурора довести, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Разом з тим, у порушення норм ст. ст. 176, 194 КПК України, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому приходжу до висновку про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_5 найтяжчого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так на думку слідчого судді, ризику імовірного впливу на свідків можливо запобігти шляхом покладення на підозрюваного певних обов`язків, зокрема обов`язку не спілкуватися зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, що передбачено ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти зазначеним ризикам зможе запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, а також зможе як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

В той же час суд враховує, що п.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 176 178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001037 від 04.08.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола, Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- 1) прибувати до слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду за першою вимогою;

- 2) повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні, або суд про зміну свого місця проживання;

- 3) утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Підозрюваному ОСОБА_5 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити про те, що в разі невиконання покладених цією ухвалою зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - до 03.10.2024 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2024 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1