Справа № 148/1594/23
Провадження №11-кп/801/1141/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року у кримінальному провадження, відомості про яке внесенні до ЄРДР 17.02.2023 за №0000178, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :

30.09.2024 року з Тульчинського районного суду Вінницької області до Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 ч.5 ст.191 та ч.2 ст.190 КК України, з апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 та клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року.

Клопотання мотивоване тим, що на момент звернення з апеляційною скаргою він перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, і перебував під дією ліків. Також до нього не приходив захисник, не проконсультував, скарги сам не писав, а також не дав йому можливості подати скаргу. А він сам не мав можливості подати апеляційну скаргу, тому вважає, що йому слід поновити строк на апеляційне оскарження вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2023 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання ОСОБА_7 вважав, що підстав для поновлення засудженому строку на апеляційне оскарження вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2023 року не має.

Дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши клопотання засудженого, вислухавши думку прокурора та самого засудженого, колегія суддів не може погодиться з викладеними доводами в клопотанні про поновлення строку та вважає їх неспроможними з огляду не таке.

Так, згідно до ч.1 ст.113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Положеннями ст. 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.2), а згідно з ч.3 цієї статті, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись із вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2023 року, 11.09.2024 надіслав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження вказаного вироку, тобто строк на апеляційне оскарження пропущено майже на 10 місяців.

Це значне перевищення наданого законом строку на оскарження і тому його поновлення потрібно обґрунтувати належно підтвердженими об`єктивними й істотними обставинами, які перешкодили чи значно утруднили звернення з апеляційною скаргою протягом визначеного законом строку. У противному випадку буде недотриманий принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Однак, засудженим ОСОБА_7 переконливих підстав для поновлення строку не наведено.

Встановлено, що ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 брали участь в судовому засіданні суду першої інстанції. Вирок суду був проголошений 13.10.2023 у присутності обвинуваченого та захисника (а.к.п.140).

Копію вироку обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник отримали в приміщенні суду 13.10.2023 (а.к.п. 146), що свідчить про те, що останній поза розумним сумнівом знав про вирок щодо нього і отримав копію в день його проголошення.

З моменту проголошення вироку 13.10.2023 до подання 11.09.2024 апеляційної скарги на вказаний вирок ОСОБА_7 контактував із судом першої інстанції, а саме 31.10.2023 за клопотанням ОСОБА_7 від 18.10.2023, останнього було етаповано з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» до приміщення Тульчинського районного суду Вінницької області для ознайомлення з матеріалами вказаної кримінальної справи.

Згідно наявної в матеріалах судового провадження власноручно написаної ОСОБА_7 розписки від 31.10.2023, з матеріалами кримінального провадження №146/1594/23 він ознайомився в повному обсязі по 148 арк., а також отримав з неї копії матеріалів (а.к.п.152).

Відповідно до залучених захисником ОСОБА_8 копій відривного корінця доручення, адвокат прибувала до ОСОБА_7 у Вінницьку УВП 1, для надання безоплатної вторинної допомоги 23.10.2023, 06.11.2023 та 24.11.2023. Також відповідно до наданої адвокату ОСОБА_8 власноручно написаної заяви від 06.11.2024, ОСОБА_7 просив захисника апеляційну скаргу на вирок Тульчинського районного суду від 13.10.2023 (по справі №148/1594/23) не подавати. Вказав, що до адвоката претензій не має (а.к.п.175).

Тому твердження ОСОБА_7 про те, що адвокат до нього в установу, для надання правничої допомоги не приходила, не подавала апеляційну скаргу та позбавила його можливості особисто звернутися з апеляційною скаргою, не відповідає дійсності. Також в матеріалах судового провадження та в клопотанні про поновлення строку відсутні будь-які відомості щодо перешкод у виді погіршення стану здоров`я, чи будь яких інших перешкод які б унеможливлювали своєчасне ним звернення з апеляційною скаргою до суду.

Вказане свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 поза розумним сумнівом володів обсягом всієї необхідної інформації стосовно стану кримінального провадження, мав всі можливості своєчасно оскаржити вирок, але не вважав за необхідне це зробити, керуючись своїми мотивами і використавши так своє право на апеляційний перегляд (п. 19 ч. 1 ст. 7, 26 КПК).

За таких обставин слід дійти висновку, що причини пропуску строку на такий тривалий термін не обґрунтовані належно підтвердженими об`єктивними й істотними обставинами.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України до повноважень апеляційного суду віднесено питання про розгляд клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходить з положень ст.24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень та перегляд постановлених рішень судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

Апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того звертає увагу на те, що правило дотримання тридцятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядались впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності та надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Прецедентна практика ЄСПЛ щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод визначає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (справа «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

За таких обставин вважаю, що засуджений ОСОБА_7 пропустив строк на апеляційне оскарження вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.10.2023, і переконливих причин поважності цього строку у своєму клопотанні не навів, а обставини, на які він посилався в обґрунтування клопотання, спростовані матеріалами справи.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, з наведенням поважних причин його пропуску та наданням в підтвердження цього відповідних доказів.

Керуючись ст.395, 399 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволені клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4