У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/11815/24, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001169 від 31.05.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судового,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001169 від 31.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

30.05.2024 року, близько 22 год. 16 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen», моделі «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 , зі сторони вул. В. Комендаря, в напрямку пл. Е.Кирпи, біля буд № 55 зі швидкістю 36.7-39.7 км/год. Не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги и. 18.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього руху, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах, з моменту виявлення перешкоди для руху, не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, на нерегульованому пішохідному переході, не надав перевагу в русі пішоходу, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину, зліва на право відносно руху автомобіля, яка отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Внаслідок наїзду ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у. вигляді закритого перелому верхньої гілки правої лобкової кістки зі зміщенням, закритий перелом діафізу правої кістки зі зміщенням, що потягли розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно пункту 2.2.2., Наказу МОЗ України за № 6 від 17.01.95р. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Своїми діями ОСОБА_4 , порушив вимоги п. 18.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, якими визначено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Із технічної точки зору, в умовах даної дорожньо-транспортної ситуації, водій автомобіля «Volkswagen», моделі «Passat В5», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 шляхом застосування своєчасного гальмування та зупинки керованого ним транспортного засобу до місця скоєння наїзду, з моменту виходу пішохода на пішохідний перехід.

Порушення водієм ОСОБА_4 вище вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з спричиненням тілесних ушкоджень, а саме отриманням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що на даний час він примирився з потерпілою та повністю відшкодував спричинену їй шкоду, у зв`язку з чим заявив суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за скоєний ним злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням його з потерпілою, на підставі ст. 46 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 та її захисник адвоката ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечили проти заявленого ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 клопотання. ОСОБА_6 повідомила суду, що шкода заподіяна злочином обвинуваченим їй відшкодована у повному обсязі і вона не має до ОСОБА_4 претензій матеріального і морального характеру.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечив щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників судового провадження, розглянувши вказане клопотання та дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким необережним злочином.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин у тверезому стані, який належить до нетяжкого необережного злочину, примирився з потерпілою, яка у судовому засіданні ствердилп, що шкода відшкодована їй в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2024 року, у рамках даного провадження, накладено арешт на автомобіль марки «Фольксваген Пасат», д/н НОМЕР_1 .

Виходячи з приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений на вказане майно згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2024 року.

Судові витрати у кримінальному провадженні у розмірі 8330,08 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ в Закарпатській області.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 284-288, 314, 369-372, 392, 395 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0001169 від 31.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведені по справі експертизи в розмірі 8330,08 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного від 05.07.2024 року на: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», д/н НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази по справі: автомобіль марки «Фольксваген Пасат», д/н НОМЕР_1 - повернути власнику ( ОСОБА_8 ) або уповноваженій ним особі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1