Справа № 362/6782/24
Провадження № 1-кп/362/681/24
ВИРОК

Іменем України

11.10.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 12.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Плесецьке Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, працює без укладення трудової угоди, неодружений, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

встановив:

11.09.2024 о 19:30 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання, де у нього винник умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме сіток з ліски. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого заздалегідь виготовленим знаряддями лову, а саме 2 (двох) сіток з ліски з наступними розмірами: h-0,5 м., 1-15 м., q-0.06 м. та h-0,5 м., 1-5 м., q-0.035 м. та пластикового ящика чорного кольору для риби, ОСОБА_4 11.09.2019 приблизно о 20:00 год. прибув до берегу річки Ірпінь, неподалік населеного пункту АДРЕСА_2 з географічними координатами: 50? 2689880; 30? 2297890. Надалі ОСОБА_4 , не маючи законного дозволу на зайняття рибним і добувним промислом, який отримується у відповідності до «Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів», затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 22.12.2023 № 1347, порушуючи п.п. 1 п. 1 Розділу IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, в яких визначено: «Забороняється добування (вилов) такими знаряддями: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручний драг, встановлених цими Правилами розмірів» ст. 27 Закону України «Про тваринний світ», де з берегової лінії безпосередньо на водоймі встановив знаряддя лову, а саме заздалегідь приготовані дві сітки з ліски з наступними розмірами: h-0,5 м., 1-15 м., q-0.06 м. та h-0,5 м., 1-5 м., q-0.035 м. Продовжуючи свій протиправний умисел, 12.09.2024 близько 06:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на береговій лінії басейну річки Ірпінь, де за допомогою встановленого раніше знаряддя лову типу двох сіток з ліски, здійснив незаконний вилов виду риб «карась сріблястий» в кількості 57 шт., вартістю 1581 гривня за 1 екземпляр, яку склав до пластикового ящику чорного кольору, заподіявши істотної шкоди державі на загальну суму 90117 (дев`яносто тисяч сто сімнадцять) гривень.

Відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну та кримінальну відповідальність.

Відповідно до листа Інституту рибного господарства національної академії аграрних наук України, за кількісними показниками промислового запасу іхтіофауни у 2024 р., загальний збиток іхтіофауні, який дозволяє характеризувати шкоду. Як суттєву для разового вилову в басейні р. Ірпінь у 2024 р. становить 4129 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Сумарний збиток, завданий незаконним вилученням водних біоресурсів 12.09.2054 в басейну АДРЕСА_2 з географічними координатами: 50? 2689880; 30? 2297890, становить 5301 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто перевищує вказану вище граничну суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в незаконному зайнятті рибним добувним промислом, ОСОБА_4 згідно висновку інженерно-екологічної експертизи заподіяв істотної шкоди інтересам держави на загальну суму 90117 (дев`яносто тисяч сто сімнадцять) гривень.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному, просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Представник потерпілого у судове засідання не прибув, при цьому скерував до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без його участі, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, з негативними характеристиками за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та/або у лікаря-психіатра не перебуває, працює пастухом, неодружений, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити від відбування цього покарання, встановивши іспитовий строк, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 249 КК України у виді у виді обмеження волі та звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з покладенням відповідних обов`язків. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд не вбачає підстав для призначення іншого виду покарання, яке передбачено санкцією цієї статті.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, цивільний позов залишено без розгляду за заявою представника потерпілого.

У силу ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за доцільне скасувати арешт, що був накладений ухвалами слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17.09.2024 на вилучене майно.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок.

Скасувати арешт, що був накладений 17.09.2024 ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області по справі № 381/4353/24.

Речові докази після набрання вироком законної сили: дві сітки з ліски з наступними розмірами: h-0,5 м., 1-15 м., q-0.06 м. та h-0,5 м., 1-5 м., q-0.035 м.; пластиковий ящик чорного кольору, рибу «карась сріблястий» в кількості 57 шт., які передані на відповідальне зберігання головному державному інспектору «Київського рибоохоронного патруля» ОСОБА_6 відповідно до письмової розписки від 12.09.2024, - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1