Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув у закритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції судове провадження 11-сс/4806/679/24, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області та про продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 16.11.2024 без визначення застави, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, відомості про яке 20.06.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490.

Як вбачається з клопотання, СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 20.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000490, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2024, в другій половині дня (більш точний час органом досудового розслідування наразі не встановлено) ОСОБА_7 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у приміщенні кухні разом з малолітньою ОСОБА_8 , вчиняв щодо неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, а саме малолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій (згвалтування).

Малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_9 , з якою він, фактично проживає однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 . Таким чином, достовірно знаючи, що малолітня ОСОБА_8 , є особою, яка не досягла чотирнадцяти років, є матеріально залежною від нього, із використанням безпорадного стану потерпілої особи, яка перебуваючи в особливо вразливій ситуації, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства та залежного становища, як дитини від особи, з якою вона проживає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно, протиправно, з метою задоволення

-2-

своєї статевої пристрасті, застосовуючи психологічний тиск та подолавши опір малолітньої потерпілої, не звертаючи увагу на небажання ОСОБА_8 , вступати з ним у статеві зносини, з метою вчинення щодо неї дій, стягнув з малолітньої ОСОБА_8 одяг та нижню білизну, після чого, вступив з нею у статевий акт природнім способом, чим спричинив своїми діями малолітній потерпілій ОСОБА_8 моральні та фізичні страждання, порушив її статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток.

20.06.2024 ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

21.06.2024 слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів без визначення розміру застави, а саме, до 18.08.2024.

15.08.2024 ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 20.09.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді від 19.09.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 від 20.06.2024 продовжено до шести місяців, тобто до 16.11.2024 включно.

Слідчий у клопотанні зазначає, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали неможливо внаслідок складності провадження, оскільки виникла необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які з обґрунтованих причин та особливої складності цього провадження, не могли бути проведенні в межах строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_7 , спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: необхідно долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово-психологічних експертиз, молекулярно-генетичних експертиз та додаткової судово-медичної експертизи, які наразі перебувають на виконанні в експертних установах. При цьому, з`ясування обставин, отримання відомостей внаслідок наведених вище експертних досліджень має суттєве значення для з`ясування фактичних обставини злочину як під час досудового розслідування, так і у подальшому для судового розгляду. Також у кримінальному провадженні необхідно провести тимчасовий доступ, з метою вилучення медичної документації відносно ОСОБА_7 , після чого призначити судову психіатричну експертизи, встановити та допитати у якості неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , яка за наявною інформацію наразі перебуває за кордоном, провести детальний огляд наявних відеозаписів із камер відеоспостереження з місця події, вирішити питання щодо призначення комп`ютерно-технічної експертизи по вилучених у ході проведення огляду 20.06.2024 техніки. Без проведення вищевказаних слідчих (процесуальних) дій неможливо вирішити питання про належну кримінально-правову оцінку дій підозрюваного ОСОБА_7 . Крім того, необхідно за результатами проведення вказаних слідчих дій вирішити питання, щодо проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування. Також, з огляду на обґрунтованість підозри, ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному не зменшилися, а тому слідчий просив продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що погоджується з обґрунтованістю підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, пов`язаних з посяганням на статеву недоторканість

-3-

малолітньої, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також врахував наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на потерпілу, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні. Окрім того, слідчим суддею враховано наявність обґрунтованих обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , а також наявність достатніх підстав уважати про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які неможливо попередити, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а тому не визначив розмір застави.

В апеляційній скарзі захисника-адвоката ОСОБА_5 порушено питання про скасування ухвали слідчого судді від 19.09.2024. В обґрунтування своїх доводів адвокат ОСОБА_5 указує на незаконність ухвали слідчого судді, оскільки викладені у ній висновки є такими, що не відповідають фактичним обставинам. Вказує на відсутність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки такі нічим не підтверджені. Зокрема у ОСОБА_7 відсутня мета й мотиви для вчинення неправомірних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування, а також перешкоджання досудовому розслідуванню в будь-який спосіб. З урахуванням наведеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства - домашній арешт.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_5 , який підтримав подану в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

-4-

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 20.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000490, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

20.06.2024 ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

21.06.2024 слідчим суддею відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів без визначення розміру застави, а саме, до 18.08.2024.

15.08.2024 ухвалою слідчого судді підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк до 20.09.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді від 19.09.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000490 від 20.06.2024 продовжено до шести місяців, тобто до 16.11.2024 включно.

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

-5-

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2024, якою щодо ОСОБА_7 був продовжений запобіжний захід тримання під вартою до 20.09.2024, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Закарпатській областіпро продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 16.11.2024, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Твердження сторони захисту про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді домашнього арешту, є непереконливими.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою.

-6-

Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи про ігнорування слідчим суддею доказів, які спростовують заявлені слідчим у клопотанні ризики, є безпідставними .

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Всупереч викладеним в апеляційній скарзі захисника доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини,

-7-

у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_5 із викладеними у ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2024, щодо ОСОБА_6 ,- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді