Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 208/6312/21
Провадження № 1-кп/209/59/24
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

24.07.2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в кримінальному провадженні №1-кп/209/120/22 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч.1,2,3, 263 ч.1, 309 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, немає міцних соціальних зв`язків, не працює, немає роботи, джерела прибутку, може продовжити займатися злочинною діяльністю або переховуватися від суду.

Обвинувачений та захисник проти заявленого клопотання заперечували, вказували, що ризики прокурором не доведені, обвинувачений раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки. Також обвинувачений надав суду клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки вина його досі належними доказами не доведена та його тримання під вартою є невиправданим та таким, що порушує його конституційні права.

Суд вислухавши учасників, дослідивши надані клопотання, дійшов висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд приходить до висновку щодо наявності відносно ОСОБА_4 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує небезпідставне обвинувачення у скоєні декількох епізодів корисливих кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насильства та погрозою його застосування, з використанням вогнепальної зброї, серед яких злочин, який за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості переховування обвинуваченого від суду, суд бере до уваги, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Крім того на думку суду є виправданим і ризик вчинення цим обвинуваченим нового умисного злочину, оскільки в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 небезпідставно обвинувачується у вчиненні серії умисних корисливих злочинів, поєднаних із застосуванням насильства, погрозою його застосування, та з використанням вогнепальної зброї.

Наведені обставини дозволяють грунтовно припускати, що ОСОБА_4 є особою зі сталою антисоціальною поведінкою, схильною до застосування насильства, у тому числі небезпечного для життя та здоров`я інших людей, та зневажливо ставиться до суспільства, встановлених у ньому правил, життя та здоров`я інших осіб, що свідчить про особливу вагомість встановлених щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.

Оцінюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що встановлені щодо цього обвинуваченого ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та запобігання ним можливе лише за умови його ізоляції від суспільства.

Враховуючи викладене суд вважає, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню, а доводи обвинуваченого та його клоптання про зміну запобіжного заходу не заслуговує на увагу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подовжити до 22.09.2024 року до 22.00 годин.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дати отримання її копії обвинуваченим.

Головуючий у кримінальному провадженні,

суддя ОСОБА_1