Провадження № 1-кс/201/3507/2024
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001382 від 26.07.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що 25.07.2024 року близько 19:30 невстановлена особа, знаходячись в м. Дніпро, біля буд.№ 1 по вул. Героїв Крут шляхом зловживання довірою незаконно заволоділа транспортним засобом марки Forte j 3d , реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтосинього кольору, який належить ОСОБА_5 , чим спричинено матеріального збитку. Сума матеріального збитку встановлюється (ЖЕО 23281 від 25.07.2024).

Допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який значив, що 10.07.2024 виставив мотоцикл на продаж, на платформі ОСОБА_6 за 1200$. 25.07.2024 року потерпілий отримав телефонний дзвінок від невідомого чоловіка з мобільного телефону НОМЕР_2 . В ході розмови домовились про особисту зустріч о 19:00 поблизу відділення Укрпошти, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . При особистій зустрічі, невідомий представився ОСОБА_7 , голова була обмотана бинтом білого кольору, й швидко почав оглядати мотоцикл, після чого попросив проїхатись на мотоциклі, на що ОСОБА_5 передав йому ключі. Далі, особа на ім`я ОСОБА_7 швидко завів мотоцикл та поїхав в напрямку вулиці Набережної Перемоги. Потерпілий через деякий час зателефонував особі на ім`я ОСОБА_7 , щоб спитати де він зараз перебуває, на що отримав відповідь, що мотоцикл заглох та не заводиться більше, про своє місцеперебування не повідомляв, а потім вимкнув мобільний телефон. Потерпілий зазначив, що транспортний засіб йому повернуто не було, де перебуває мотоцикл йому невідомо, місцезнаходження ОСОБА_7 також невідомо.

З потерпілим ОСОБА_5 проведено впізнання за фотознімками та серед представлених осіб впізнав невідому особу, яка заволоділа його мотоциклом 25.07.2024 року. Відповідно до довідки для впізнання, особою, яку впізнавав потерпілий являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час досудового розслідування встановлено, що причетним до незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме, мотоциклом марки FORTE моделі J3D, з д.н.з. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, жовтого кольору, з номером кузову та шасі НОМЕР_3 , що по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , та перебував у власності ОСОБА_5 є громадянин: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Користується транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» моделі «VITO 111 CDI», синього кольору, з д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , номер двигуна НОМЕР_7 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитано ряд свідків, які вказали на дану особу, проведено впізнання за фотознімками.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 13.08.2024 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході обшуку вказаного приміщення, за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було вилучено окуляри чорного кольору з білою оправою, рукоятка зчеплення від мотоциклу, - вилучені до спец. пакету RAW0054107.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів, враховуючи що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме допитані свідки у вказаному кримінальному проваджені підтверджують той факт незаконного заволодіння транспортним засобом, а також зазначений предмет являються предметом посягання кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Вилучені окуляри та рукоятка зчеплення від мотоциклу слугують доказом у інкримінованому ОСОБА_8 кримінальному правопорушенні.

Слідчий надав заяву в якій просив клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене майно в клопотанні.

Від ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, не заперечував проти його задоволення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

У провадженні відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001382 від 26.07.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час обшуку вказаного приміщення, за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучено окуляри чорного кольору з білою оправою, рукоятка зчеплення від мотоциклу, - вилучені до спец. пакету RAW0054107.

Постановою слідчого від 14.08.2024 року вищезазначене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 171 КПК України арешт за клопотанням слідчого накладається на тимчасово вилучене майно - майно, яке вилучене під час обшуку, але дозвіл на вилучення якого не був наданий слідчим суддею в ухвалі про обшук.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, вилучені предмети не оглянуті, відсутні очевидні дані вважати, що вони не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 14.08.2024 року під час обшуку у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 :

окуляри чорного кольору з білою оправою, рукоятка зчеплення від мотоциклу, які вилучені до спец. пакету RAW0054107 - з метою збереження речових доказів, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1