29 травня 2024 року Єдиний унікальний № 501/2277/24 Провадження № 1-кс/501/424/24
ІЛЛІЧІВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

29 травня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

номер справи 501/2277/24 номер провадження 1-кс/501/424/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чорноморську Одеської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000480 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 травня 2024 року, за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки мм. Одеса, Одеської області, з середньо спеціальною освітою, незаміжньої, на утриманні не маючої малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_4 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрювана ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

29 травня 2024 року до слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 травня 2024 року № 0000480, відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи, всупереч вимог ст. ст. 6, 7, 12 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 2 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», незаконно, з метою збуту придбала невстановлений наркотичний засіб.

Достовірно знаючи, що вказані речовини є наркотичними засобами, діючи умисно, ОСОБА_5 почала зберігати їх за місцем свого тимчасового мешкання, за адресою:

АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту.

Після чого, 28 травня 2024 року приблизно о 00:30 годині, більш точний час встановити не видалось можливим ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попросила останнього принести за новим місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 а вищезазначені наркотичні засоби з метою здійснення разом з ОСОБА_9 їх подальшого фасування та збуту. Так, ОСОБА_9 маючи умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, взяв з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 сумку з наркотичними засобами та попрямував за новим місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, ОСОБА_9 , перебуваючи біля кафе «Апрель», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , 28 травня 2024 року о 01:00 годині був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області через порушення «комендантської години», яка діє на території України у зв`язку зі збройною агресією рф. В ході проведення поверхневої перевірки ОСОБА_9 при останньому в сумці були виявлені вищезазначені заборонені в обігу речі в розфасованому стані, липкі стрічки, ваги, гирі, порожні пакети із застібками зіп-лок, у зв`язку з чим, на місце події була викликана слідчо оперативна група ВП № 1 ОРУП№ 2 ГУНП в Одеській області. На місці події, ОСОБА_9 було повідомлено про затримання в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 Кримінального кодексу України, після чого, під час проведення особистого обшуку на підставі ч. 3 ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 Кримінального процесуального кодексу України, у присутності понятих у ОСОБА_9 було виявлено і вилучено:

?1 зіп-пакет з кристалічною речовиною;

?21 згорток кристалічної речовини в плівці жовтого кольору;

?полімерну ємність з надписом Екстазі 15 штук із зіп-пакетами з предметами схожі на пігулки сіро-зеленого кольору, в кількості 9 одиниць;

?1 зіп-пакет з предметом схожим на пігулку сіро-зеленого кольору, в кількості 1 одиниці;

?полімерну ємність чорного кольору з синіми пакунками кристалічної речовини, в кількості 15 одиниць, жовто-зелені пакунки з кристалічною речовиною, в кількості 14 одиниць, рожевий пакунок з кристалічною речовиною в кількості 1 одиниці, жовто-блакитні пакунки з кристалічною речовиною у кількості 5 одиниць;

При дослідженні зразків, які було взято з 2 (двох) з 57 пакунків з кристалічною речовиною, що відбувалось за допомогою експрес-тесту General Screening Drugs LOT: 9024723АТ, виникла реакція, а саме, пофарбування експрес-смужки у пурпурно-фіолетовий колір, що свідчить про те, що у даній речовині міститься наркотичні засоби.

На підставі викладеного слідчій, прокурор вважають, що підозрюваній має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тому, що є ризики передбачені:

п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим може намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування;

п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, незаконно впливати на підозрюваного у кримінальному провадженні, а саме на підозрюваного ОСОБА_9 , з яким вона перебуває в особистісних близьких стосунках, у зв`язку із чим може на нього незаконно впливати з метою зміни наданих показань або ненадання ним показань.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин до допиту вказаних свідків в суді на стадії судового розгляду зберігається вказаний ризик;

п. 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме: в ході проведення досудового розслідування наразі ще не встановлені особи, які збували наркотичні засоби підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , і таким чином вона, перебуваючи не під вартою, буде мати можливість попередити останніх про наявність кримінального провадження, тим самим надавши можливість особам уникнути кримінальної відповідальності;

п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може продовжити свою злочинну діяльність.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 Кримінального процесуального кодексу України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин до допиту вказаних свідків в суді на стадії судового розгляду зберігається вказаний ризик.

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, поруки та особистого зобов`язання не можуть бути застосовані внаслідок надмірної м`якості, оскільки у даному випадку особа підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та в силу особи підозрюваного не зможуть забезпечити запобіганню усім вище переліченим ризикам. Єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти вказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави у розміру 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720.00 гривень, які підозрюваний може внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, прохали його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 вважала, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення його обставини та наслідки, відношення підозрюваної до нього, суд має можливість застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000480 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 травня 2024 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

28 травня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків,передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 28 травня 2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 28 травня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28 травня 2024 року; протоколом обшуку від 28 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_3 ; постановою про визнання і долучення речових доказів від 28 травня 2024 року; протоколом обшуку від 28 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 ; постановою про визнання і долучення речових доказів від 28 травня 2024 року; протоколом обшуку від 28 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція випливає й із практики Європейського суду з прав людини, в якій говориться про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на цей момент досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим існує ймовірність того, що розуміючи тяжкість покарання, вона може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При цьому, слідчій суддя враховує практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Стосовно спілкування зі свідками та впливати на них, іншими фігурантами, суд вважає викладені в клопотанні підстави виправданими.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого

Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає слідчий суддя, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваною обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Отож, доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваної та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені частиною першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, то слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, соціальні зв`язки підозрюваного та характеризуючи його особу дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Суд приймає до уваги особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, те, що вона раніше не судима, та приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченої, більш м`якого запобіжного заходу неможливе, з метою уникнення ризику переховування обвинуваченого від слідства та суду.

Пояснення підозрюваної жодним чином вказані висновки не спростовують.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

На переконання слідчого судді, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваної, її сімейний та майновий стан, вважає необхідним визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 121120.00 гривень, такий розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваної.

Строк тримання під вартою підозрюваній слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Висновок суду

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку слідчій суддя доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий, прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000480 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 травня 2024 року задовольнити частково.

Узяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний, захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 27 липня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) .00 гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

? не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

? утримуватися від спілкування зі свідками;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на неї обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду в цьому кримінальному провадженні за їх вимогою, а також виконувати в строк до 27 липня 2024 року обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у виді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді або суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваній, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, яка буде належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до органів досудового розслідування чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Повний текст ухвали проголошено 29 травня 2024 року о 18.45 години.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчій суддя