Провадження № 1-в/742/73/24
Єдиний унікальний № 742/2027/20
У Х В А Л А

іменем України

02 травня 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника КНП «ПЦМЛ» ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , особи, щодо якої вирішується питання про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м.Прилуки справу за заявою в.о. завідувачки психоневрологічного відділення КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_3 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 ,

встановив:

До Прилуцького міськрайонного суду надійшла заява в.о. завідувачки психоневрологічного відділення КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_3 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що пацієнт має стабільний психічний стан, відсутня психопродуктивна симптоматика, не спостерігається виражених афективних коливань, відсутні агресивні тенденції, а тому потребує припинення амбулаторного лікування у примусовому порядку.

Представник КНП - лікар-психіатр у судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити, лікар також пояснила, що повертається маніакальний синдром, але за останні шість місяців такого не було.

Особа, щодо якої вирішується питання про заміну примусових заходів медичного характеру щодо поданої заяви не заперечували.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, вважає, що у задоволенні заяви про припинення примусових заходів медичного характеру слід відмовити з огляду на таке.

10.10.2023 ухвалою Прилуцького міськрайонного суду стосовно ОСОБА_5 застосовано примусові заходи медичного характеру за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Вагін перебував під наглядом лікаря - психіатра з 22.11.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Частиною першою статті 95 КК України та частиною третьою статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» регламентовано, що продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Зі змісту ч. 2 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» вбачається, що у разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги.

Як убачається із поданого в обґрунтування заяви висновку комісії лікарів-психіатрів від 08.04.2024 року, ОСОБА_5 вперше захворів психічно у 2011 році, перебував під наглядом лікаря - психіатра з 22.11.2023, внаслідок проведеного лікування психічний стан поліпшився. З дослідженого висновку та пояснень лікаря у судовому засідання не можливо достовірно встановити, що маніакальний синдром вилікуваний та не повернеться.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що рівень суспільної небезпеки внаслідок вчинення суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 296 КК України, взагалі зменшився від дати судового рішення про застосування примусових заходів медичного характеру.

На амбулаторному лікуванні перебував лише 22.11.2023, тобто менше року.

Враховуючи ступінь суспільно небезпечного діяння, обставини та спосіб його вчинення, діагноз ОСОБА_5 , період перебування на амбулаторному лікуванні та його психічний стан, можливі непередбачувані наслідки його перебування поза наглядом лікарів-психіатрів, суд доходить висновку про передчасність подання заяви про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

постановив:

У задоволенні заяви в.о. завідувачки психоневрологічного відділення КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» ОСОБА_3 про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст виготовлено 06.05.2024.

Суддя ОСОБА_6