Провадження № 1-кс/686/5325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0001763,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2024 р., у кримінальному провадженні № 0001763, в частині заборони користування належним їй спеціалізованим вантажним автомобілем платформою «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 . У клопотанні ОСОБА_3 йдеться про те, що у кримінальному провадженні №0001763, в якому нікому не було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, вже були проведені всі необхідні слідчі дії (експертні дослідження) зі вказаним транспортним засобом, а тому, подальше зберігання у неналежних умовах означеного автомобіля, який є основним джерелом доходу родини ОСОБА_3 , є недоцільним та може призвести до псування цього транспортного засобу.

Прокурор, який клопотав про розгляд справи в його відсутності, в судове засідання не з`явився.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вимоги, викладенні у клопотанні.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження №0001763, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Власником транспортного засобу марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , являється ОСОБА_3 , яка є тією особою, що має право звертатись із клопотанням, в порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту, накладеного на її майно.

Встановлено, що Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001763 від 27.05.2024 року, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.286 КК України.

Із наявних матеріалів (витягу з ЄРДР) вбачається, що «27 травня 2024 року, близько 15 год. 50 хв., у м.Хмельницький, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по проїзній частині вул.Ярославської, у напрямку руху до вул.Центральної, здійснюючи маневр обгону, допустив зіткнення із евакуатором марки «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , який, під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснював маневр повороту ліворуч, після чого, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка стояла на узбіччі вул.Ярославської, ліворуч по напрямку руху автомобіля марки «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП, пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому першої п?ясної кістки лівої кисті, після надання медичної допомоги в КП «Хмельницька міська лікарня», відпущена додому.»

27.05.2024 р., в ході проведення, у період часу з 17 год. 44 хв. до 19 год. 30 хв., огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, було тимчасово вилучено та поміщено на приватну паркову ( АДРЕСА_1 ) належний ОСОБА_3 транспортний засіб марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , яким, на момент вчинення ДТП, керував ОСОБА_5 .

27.05.2024 р., постановою слідчого, вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2024 року, було накладено арешт, із тимчасовим позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, окрім іншого, й на належну ОСОБА_3 спеціалізовану вантажну платформу, переобладнану з фургона на платформу-евакуатор, марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 .

Правовою підставою для накладення на це майно арешту, стала необхідність збереження, як речового доказу, вказаного транспортного засобу, який був необхідний для проведення відповідних експертних досліджень.

Арешт на транспортний засіб марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , було накладено обґрунтовано, оскільки існувала сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказаний транспортний засіб був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001763 не закінчено, відповідно, й не відпала потреба в збереженні цього речового доказу та слідової інформації, яка міститься на платформі-евакуаторі марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , однак, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника майна, приходить до висновку, що на даний час потреба у подальшому застосуванні арешту майна, в частині позбавлення власника майна права користування його транспортним засобом, відпала, оскільки значний обсяг слідчих дій з вказаною платформою-евакуатором уже проведено, про що свідчать матеріали кримінального провадження, зокрема, вказаний транспортний засіб був оглянутий, що зафіксовано у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27.05.2024 р., щодо цього транспортного засобу було проведено експертне дослідження (висновок експерта №СЕ-19/123-24/6817-ІТ від 17.06.2024 р.)

Також, слідчим суддею приймаються до уваги аргументи власника майна про необхідність використання вказаного транспортного засобу у підприємницькій діяльності. А тому, подальше збереження накладеного арешту, в частині заборони користування цим транспортним засобом, порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна та завданням кримінального провадження та потягне за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Позбавлення ОСОБА_3 протягом тривалого часу права користування належним їй майном, в даному випадку, суттєво порушує особисті інтереси особи, яка на даний час не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні, та тривалий час позбавлена можливості користуватись своїм транспортним засобом. Тоді, як стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено, однак, на думку слідчого судді, скасування арешту з вказаного майна, в частині заборони права користування транспортним засобом, не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження.

Водночас, слідчий суддя критично оцінює висловлене прокурором, у його письмових запереченнях, посилання на ту обставину, що, в подальшому, може виникнути необхідність у проведенні додаткових слідчих дій, зокрема й слідчого експерименту, з використанням арештованого транспортного засобу, оскільки вказана обставина не підтверджується матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що всі необхідні слідчі дії, з залученням транспортного засобу марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , на даний час проведені, що також підтверджується письмовою позицією слідчого, який теж зазначив про ту обставину, що за участю транспортних засобів, одним з яких є належний ОСОБА_3 спеціалізований вантажний автомобіль-платформа, проведено необхідні експертні дослідження, тому потреби у зберіганні цих транспортних засобів на спеціальному майданчику немає. До того ж, матеріали кримінального провадження не свідчать, що власник або володілець означеного транспортного засобу будь-яким чином перешкоджали здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні, а навпаки, не обмежували доступ представників сторони обвинувачення та експерта до транспортного засобу марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , що дає обґрунтовані підстави вважати, що, в подальшому, у разі такої потреби, з використанням означеного або іншого транспортного засобу, представники сторони обвинувачення матимуть можливість провести слідчий експеримент.

За таких обставин, проходжу до висновку, що можливо скасувати арешт, в частині заборони користування спеціалізованою вантажною платформою, переобладнаною з фургона на платформу-евакуатор, марки та моделі «MAN TGL 8.210», д.н.з. НОМЕР_1 , із залишенням обмежень щодо розпорядження та відчуження цього транспортного засобу, у зв`язку з чим, подане ОСОБА_3 клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.05.2024 року, у кримінальному провадженні № 0001763, в частині заборони користування належним ОСОБА_3 транспортним засобом марки «MAN» моделі «TGL 8.210», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя