У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1116/24

Провадження № 1-кс/210/790/24

17 травня 2024 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001425 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до незаконного збуту психотропних речовин на території Металургійного та інших районів міста Кривого Рогу причетна група осіб у складі: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Відповідно до попередньо розподілених ролей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , використовуючи автомобіль «Opel Vectra», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яким вони керують по черзі, отримують від невстановленої особи «схованку» у розмірі близько 50 штук із метамфетаміном для подальшого збуту шляхом «схованок» поштучно. Для замовлення та зв`язку із наркозалежними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 використовують «робочий» номер телефону НОМЕР_2 . Після отримання замовлення на придбання метамфетаміну ОСОБА_5 або ОСОБА_4 повідомляють, що необхідно написати у мобільний застосунок «Телеграм» та надають номер для зв`язку. Після цього останні передають фотознімок із місцем розташування «схованки» та реквізити банківської картки для оплати 300 гривень за 1 трубочку.

15.05.2024 о 23:52 годині на сходинковій площадці будинку АДРЕСА_1 Ріг затримано порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час особистого обшуку затриманої та перевірки її речей було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone», який упаковано до спеціального пакету CRI 1144467.

16.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, вилучені мобільний телефон, відповідно до протоколу затримання є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 16.05.2024 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : мобільний телефон «Iphone», який упаковано до спеціального пакету CRI 1144467визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0001425 від 23.12.2023.

Крім того, слідство вважає, що відмова у накладенні арешту на перераховані у протоколі обшуку від 15.05.2024 може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування слідів кримінального правопорушення, які необхідно дослідити у ході проведення необхідних слідчих дій для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні присутні не були, надали письмові клопотання зазначивши, що просять проводити розгляд клопотання про арешт майна без їх участі.

Відповідно до ст.. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд розглядає дане клопотання у відсутність власника майна або його представника з метою збереження тимчасово вилученого майна, так як відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво даного кримінального провадження здійснює Криворізька південна окружна прокуратура.

Так, встановлено, що 15.05.2024 о 23:52 годині на сходинковій площадці будинку АДРЕСА_1 Ріг затримано порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час особистого обшуку затриманої та перевірки її речей було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone», який упаковано до спеціального пакету CRI 1144467.

16.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, вилучені мобільний телефон, відповідно до протоколу затримання є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до постанови про долучення до кримінального провадження у якості речового доказу, винесеної 16.05.2024 слідчим СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 : мобільний телефон «Iphone», який упаковано до спеціального пакету CRI 1144467визнано та долучено у якості речових доказів у кримінальному провадженні № 0001425 від 23.12.2023.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.

Слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку ОСОБА_4 .

Накладення арешту на майно, яке було вилучено під час особистого обшуку затриманоїОСОБА_4 , є необхідним для виконання цілей кримінального провадження, зокрема їх використання під час досудового розслідування з метою уникнення можливості приховати, пошкодити або передачі вказаного майна, що впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вказані строки слідчим було дотримано.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання щодо арешту майна слідчий суддя повинен враховувати сукупність чинників та факторів, серед яких, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п.1, 3 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідно до ч.1 ст.168 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ст.173 ч.1 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, збереження речових доказів, досягнення дієвості кримінального провадження, відшкодування завданої шкоди, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0001425 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 від 15.05.2024, а саме:

-мобільний телефон «Iphone», який упаковано до спеціального пакету CRI 1144467.

Заборонити будь-кому будь-яким чином відчуджувати, розпоряджатись, використовувати вилучене майно до прийняття рішення по кримінальному провадженню та/або скасування арешту, окрім слідчого, прокурора для забезпечення збереження речових доказів, та/або подальшого звернення в дохід держави та виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1