справа № 631/940/24
провадження № 1-кп/631/108/24
У Х В А Л А

за результатами розгляду заяви про відвід прокурору

27 червня 2024 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 ,

з боку сторони обвинувачення:

прокурора ОСОБА_3 ,

з боку сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в селище міського типу Нова Водолага усну заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2023 року під № 0003071 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області за вхідним № 4017/24-вх від 31 травня 2024 року в порядку, передбаченому статтями 283, 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений слідчим та затверджений прокурором, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2023 року під № 0003071 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, що був зареєстрований за єдиним унікальним № 631/940/24 (провадження № 1-кп/631/108/23) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, передані головуючому судді ОСОБА_1 03 червня 2024 року.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 03 червня 2024 року призначено підготовче засідання у справі.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 у порядку статтей 77, 80 Кримінального процесуального кодексу Українизаявив усний відвід прокурору Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в обґрунтування якого зазначив, що цей прокурора участі у досудовому засідання не приймав, а тому він не погоджується з постановою про зміну групи прокурорів у даному кримінальному провадженні. Обвинувачений вважає, що така поведінка прокурора як прийняття участі у судовому засіданні викликає сумнів щодо наявності у нього неуперженості. Також ОСОБА_4 повідомив, що він відмовляється від захисника ОСОБА_5 .

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , який згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження та діє на підставі постанови про визначення (зміни) групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні, прийнятої заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 26 червня 2024 року, вважав клопотання обвинуваченого необґрунтованим, яке не підтверджено жодним доказом, а тому просив відмовити у його задоволенні.

Вислухавши позиції сторін з приводу заявленого клопотання та проаналізувавши їх доводи на предмет дійсності обставин, визначених статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України у відношенні прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах питання, яке вирішується, суд дійшов наступного висновку.

Прокурор є одним з учасників кримінального провадження, що належить до сторони обвинувачення і на якого пунктом 1 частини 1 статті 131-1 Конституції України покладено функцію підтримання публічного обвинувачення в суді.

Правовий інститут відводу є механізмом, спрямованим забезпечити виконання прокурором своїх професійних обов`язків об`єктивно, неупереджено та без будь-яких форм дискримінації. Правові підстави для відводу прокурора визначені частиною 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України.

Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, однак він повинен бути вмотивований, що передбачено частинами 2 та 5 статті 80 Кримінального процесуального кодексу України.

Серед підстав для відводу прокурора, визначених у статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, за яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, поміж іншого передбачено, існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як правило, неупередженість являє собою відсутність упереджень, при цьому її наявність чи відсутність можуть бути перевірені різними способами (рішення Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2005 року у справі «Kyprianou v. Cyprus» (заява № 73797/01, пункт 118) та від 15 жовтня 2009 року у справі «Micallef v. Malta» (заява № 17056/06, пункт 93).

В даному випадку, заява обвинуваченого ґрунтується на тому, що він вперше бачить прокурора, який участі у досудовому розслідуванні не приймав, та його участь у судового розгляді справи свідчить про наявність певної зацікавленості.

В силу приписів частини 1 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема, підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 15 частини 2 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 37 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами 4 та 5 статті 36,частиною 3 статті 313,частиною 2 статті 341 цього Кодексу та частиною 3 цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

Надання прав, покладення обов`язків та визначення обсягу відповідальності за своєю юридичною природою потребує письмової форми заради уникнення суб`єктивізму та забезпечення правової визначеності.

Кримінальний процесуальний кодекс України у статті 110 визначає, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Хоча приписи статті 37 Кримінального процесуального кодексу України і не передбачають для керівника органу прокуратури специфічної форми рішення про визначення прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, така процесуальна форма вбачається, із тлумачення положень статті 110 Кримінального процесуального кодексу України у взаємозв`язку із положеннями статті 36 Кримінального процесуального кодексу України.

Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечуються дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язана із дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження та можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам статті 110 Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі, постанова слідчого, дізнавача, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

В даному випадку 26 червня 2024 року у місті Харкові заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 прийнято рішення у формі постанови «Про визначення (зміни) групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у кримінальному провадженні», яка оформлена на офіційному бланку та містить відповідний підпис заступника керівника, згідно якої було визначено (змінено) групу прокурорів по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2023 року під № 0003071 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, до складу якої включено, зокрема, прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Таким чином, прокурор ОСОБА_3 згідно з приписами статей 36 і 37 Кримінального процесуального кодексу України має відповідні повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні, яке є предметом судового розгляду.

Як підставу для відводу прокурору обвинувачений ОСОБА_4 посилається на приписи пункту 3 частини 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, які обумовлюють, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Більш того, слід зауважити, що з юридичної точки зору іншими обставинами, в розрізі пункту 3 частини 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, можуть бути: надання особою консультацій чи інших послуг як напередодні, так і в процесі провадження; перебування її в дружніх або неприязних стосунках з будь-ким із учасників провадження, у службовій, матеріальній чи іншій залежності від них, а також в інших відносинах, що викликають сумніви в неупередженості, в тому числі в дружніх або неприязних стосунках з особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у провадженні № 13-66зво20), однак про них в заяві обвинуваченого мова не йдеться.

Заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу прокурора, що передбачені наведеною нормою права. Заявлений відвід зводиться по суті до незгоди дій прокурора щодо участі у судовому засіданні та припущень щодо упередженості прокурора, без вказівки на будь-які факти.

З цього приводу слід зазначити, що одним з елементів процесуальної самостійності прокурора є повноваження з прийняття процесуальних рішень у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, здійснення інших повноважень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Тобто, діюче кримінальне процесуальне законодавство України передбачає, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Зазначена правова норма гарантує незалежність посадової особи органу державного обвинувачення у виборі у визначених законом межах способу здійснення своїх повноважень, в тому числі у прийнятті тих чи інших рішень, що є запорукою їх неупередженості й ефективності.

Процесуальна самостійність прокурора і його свобода нарівні з протилежною стороною у відстоюванні тієї чи іншої правової позиції є чинниками справедливого балансу прав та законних інтересів усіх учасників процесу, а також інших осіб, держави й суспільства.

Відповідно, уважати проявом упередженості реалізацією прокурором своїх повноважень щодо учинення певних дій, або ж навпаки їх не вчинення, трактування норм Кримінального процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням через призму установлених слідством фактичних обставин, на думку суду, підстав немає.

У статті 22 Кримінального процесуального кодексу України визначена така засада кримінального провадження як змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується, що слідує з положень частини 5 статті 80 Кримінального процесуального кодексу України.

Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для встановлення наявності ознак зацікавленості мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в упередженості прокурора, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (частина 3 статті 370 Кримінального процесуального кодексу України). А тому, при оцінці питання наявності обставин визначених статтею 77 Кримінального процесуального кодексу України, суд не може покладатися виключно на повідомлення учасника кримінального провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Проаналізувавши доводи заявника, окрім вище досліджених, котрі були наведені ним, як передумова відводу, судом зауважується, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації, не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості прокурора.

Сама ж по собі незгода з діями прокурора у кримінальному провадженні, чи визначеним комплексом процесуальних дій та рішень організаційного характеру в кримінальному провадженні не є підставою відводу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_4 не доведено підстав заінтересованості або обставин з посиланням на докази, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 в результатах судового розгляду даного кримінального провадження, з урахуванням вимог статті 80 Кримінального процесуального кодексу України, які імперативно передбачають, що відвід повинен бути вмотивованим, суд дійшов висновку, що не вбачається жодних правових обставин, які б викликали сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 у наявному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим заява про відвід прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 1, 2, 7, 8, 9, 22, 36, 37, 77, 80, 88, 110, 314, 369, 372, частиною 2 статті 392, частиною 5 саттті 532, статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 грудня 2023 року під № 0003071 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її постановлення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачені частиною 1 статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1