печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

06.03.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 .

07 березня 2024 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000052 від 23.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Київської міської прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючий спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, згідно із наказом Головного управління Національної поліції України у місті Києві від 14.09.2020 № 755 о/с призначений на посаду дільничного офіцера поліції СДОП відділу превенції Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2024 року у ОСОБА_5 та, раніше знайомого йому, громадянина ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних речовин.

Для реалізації свого спільного протиправного умислу, ОСОБА_4 забезпечував незаконне придбання наркотичних засобів, а саме «канабісу», який в подальшому незаконно збував за грошові кошти. Частину придбаних наркотичних засобів ОСОБА_4 збував ОСОБА_5 для особистого використання та подальшого збуту необмеженому колу осіб.

ОСОБА_5 , в свою чергу, забезпечував підшукування покупців для збуту наркотичних засобів за ціною 400 гривень за 1 грам.

В подальшому, у січні 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, на виконання спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188», маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, з метою їх подальшого збуту, отримав (придбав) від невстановленої під час досудового слідства особи наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою 4,24 г з метою її подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.02.2024, ОСОБА_4 передав придбаний ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено «канабіс» масою 4,24 г ОСОБА_5 для подальшої реалізації.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій

ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення, 15.02.2024 о 14 год. 40 хв., перебуваючи поблизу СТО «WILL GOOD Service», розташованій за адресою: м. Київ, вул. Миколи Закревського, 34е, за грошові кошти у сумі 2000 гривень передав (збув) ОСОБА_6 наркотичний засіб «канабіс» масою 4,24 г, який знаходився у прозорому поліетиленовому пакеті.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, канабіс віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.02.2024, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, на виконання спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними», наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року № 188», маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, з метою їх подальшого збуту, отримав (придбав) від невстановленої під час досудового слідства особи наркотичний засіб, з метою її подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого спільного протиправного умислу, 27.02.2024, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 передав придбаний ним наркотичний засіб, ОСОБА_5 для подальшої реалізації.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій

ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення, 15.02.2024 о 14 год. 20 хв., перебуваючи поблизу СТО «WILL GOOD Service», розташованій за адресою: м. Київ, вул. Миколи Закревського, 34е, за грошові кошти у сумі 8000 гривень, діючи повторно, передав (збув) ОСОБА_6 наркотичний засіб, який знаходився у прозорому поліетиленовому пакеті.

Далі 27.02.2024, метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, виявлення предметів або документів, які мають значення для даного кримінального провадження, а також відшукування знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке здобуте у результаті його вчинення, проведено обшуку у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.01.2024 у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого вилучено:

1. Скляний бонг з скляною трубкою на яких наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

2. Предмет з металу сірого та золотого кольору, схожий на люльку на якому наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

3. Скляна люлька на якій наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

4. Металевий предмет з уплотнювачем з полімерного матеріалу рожевого кольору, на якому наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

5. Металевий гвинт з уплотнювачем з полімерного матеріалу та двома пластиковими стяжками, на якому наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

6. Мобільний телефон Xiaomi Mi Note 10 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

У зв`язку з викладеним вище, 27.02.2024 вмотивованою постановою слідчого вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.01.2024.

Прокурор вказує, що з метою збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом виникла необхідність у накладанні арешту на матеріальні об`єкти на раніше вказані речі та документи.

Незастосування арешту на зазначені матеріальні об`єкти, а саме речові докази, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 27.02.2024 вмотивованою постановою слідчого вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000052 від 23.01.2024.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що визнано речовими доказами та вилучено під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме:

- Скляний бонг з скляною трубкою на яких наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

- Предмет з металу сірого та золотого кольору, схожий на люльку на якому наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

- Скляна люлька на якій наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

- Металевий предмет з уплотнювачем з полімерного матеріалу рожевого кольору, на якому наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

- Металевий гвинт з уплотнювачем з полімерного матеріалу та двома пластиковими стяжками, на якому наявні нашарування речовини схожої на наркотичну;

- Мобільний телефон Xiaomi Mi Note 10 Lite, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1