Справа № 357/3325/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного провадження, без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000085, яке внесене до ЄРДР 02 лютого 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київська область, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, перебуває на посаді старшого розвідника-снайпера 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , особи з інвалідністю ІІІ групи, має неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді старшого розвідника-снайпера 3 розвідувального відділення 2 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант» 02 лютого 2024 року, близько 15 год 30 хв, перебуваючи за адресою: Київська область, місто Біла Церква, по вулиці Леваневського поблизу переїзду на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов поліетиленовий пакет із вмістом кристалоподібної речовини блакитного кольору «PVP». Відкривши вказаний пакет із знайденою речовиною, ОСОБА_3 пересвідчився за зовнішніми ознаками, що дана речовина є психотропною речовиною, а саме «PVP», помістив даний пакет до своєї кепки, у яку був одягнений та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 02 лютого 2024 року о 15 год 48 хв, ОСОБА_3 , знаходячись поблизу станції «Роток» по вулиці Леваневського в місті Біла Церква, Київської області, зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин.

Далі в ОСОБА_3 під час проведення особистого обшуку з кепки виявлено та вилучено пакет із прозорого полімерного матеріалу з пазовим замком із вмістом кристалоподібної речовини блакитного кольору, у якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,214 г, яку ОСОБА_3 всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР, незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 349 КПК України, допит обвинуваченого не здійснювався.

Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини передбачені ч. 1 ст. 67 КК України, прокурором не заявлялися, судом не установлені.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Отже, якщо у обвинувальному акті прокурором не заявлені обставини, які обтяжують покарання, суд позбавлений можливості їх установлювати на власний розсуд, оскільки це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене покарання у виді: штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості та обставини вчинення кримінального правопорушення, установлені дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не судимий (а.с. 95), у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, перебуває у лікаря-психіатра з приводу астенічного розладу органічного ґенезу (а.с. 97), за місцем служби характеризується позитивно (а.с. 101, 104), має неповнолітню доньку (а.с. 94), військовслужбовець, зважаючи на обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе за допомогою покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що призначення більш суворого виду покарання не є необхідним.

Відповідно до п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Отже, розмір штрафу становить 1 000 х 17 = 17 000 гривень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, висновок експерта від 07 лютого 2024 року № СЕ-19/111-23/7282-НЗПРАП, витрати на проведення експертизи становлять 3029,12 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 10 лютого 2024 року, речовим доказом є: кристалоподібна речовина блакитного кольору, у якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,214 г, яку поміщено до спеціального поліетиленового пакету.

Відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України, її необхідно знищити.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029,12 грн.

Речові докази, а саме: кристалоподібну речовину блакитного кольору, у якій виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,214 г, яку поміщено до спеціального поліетиленового пакету - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області