Провадження № 1-кс/202/4102/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного 15.08.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000835, у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Кривий ріг Дніпропетровської області, має середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивовано тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000835, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 15.08.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Під час досудового розслідування встановлено, що певні особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, задля досягнення єдиного злочинного результату - незаконного збагачення при скоєнні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів розповсюджують серед населення на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, тобто незаконно збувають особливо небезпечні наркотичні засоби, за що отримують прибуток.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до ч. 1,4 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 15 серпня 2023 року за номером 0000835.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 307 КК України.

12.06.2024 року у проміжок часу з 06.22 год. до 09.18 год. проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Наслідком проведення обшуку є виявлення та вилучення речовини, масою 0,318 г, яка є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,278 г., та яку який ОСОБА_6 незаконно, з метою збуту придбав, зберігав за місцем свого мешкання, за вищезазначеною адресою.

Відомості про кримінальне правопорушення відповідно до ч. 1,4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 12 червня 2024 року за номером 0000931.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 307 КК України.

12.06.2024 року кримінальні провадження № 0000835, № 0000931, № 0000933, № 0000934 об`єднано в одно провадження за номером 0000835.

До скоєння кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших кримінальних правопорушень проти здоров`я населення встановлено причетність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.06.2024 року у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 12.06.2024 року, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з невстановленого органами досудового розслідування джерела незаконно, з метою збуту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбав речовину, масою 0,318 г, яка є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,278 г, який, у свою чергу, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами) віднесено до списку 1 таблиці І «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено», та яку у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 12.06.2024 року, умисно, незаконно, з метою збуту переніс за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , де умисно, незаконно, з метою збуту ОСОБА_6 залишив зберігати її до 12.06.2024 року.

12.06.2024 року у проміжок часу з 06 години 22 хвилин до 09 години 18 хвилини проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого виявлено та вилучено речовину, масою 0,318 г, яка є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,278 г.

Таким чином, ОСОБА_6 з невстановленого органами досудовим розслідуванням часу до 12.06.2024 року, умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту придбав та зберігав з метою збуту речовину, масою 0,318 г, яка є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,278 г.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставинами, що дають підстави у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підозрювати саме ОСОБА_6 є:

-результати (протоколи) проведених негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. ст. 263, 269, 271 КПК України, а саме:

-протокол про проведення відносно ОСОБА_7 негласної (слідчої) розшукової дії «Візуальне спостереження за особою» від 27.05.2024

№ 3/18-4709;

-протокол обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , від 12.06.2024;

-висновок експерта № СЕ-19/104-24/24418-НЗПРАП, відповідно до якого речовина, вилучена під час проведення обшуку за місцем спільного мешкання ОСОБА_6 , є канабісом, масою 0,318 г;

-речові докази та інші матеріали в сукупності.

Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, немає.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених пп. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується репутацією самого підозрюваного, якій на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисних, тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за якими законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність підозрюваного ОСОБА_6 викрито не в повній мірі, повідомлено про підозру не за всіма фактами скоєних кримінальних правопорушень, оскільки здійснюється збір доказів, що також свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у т.ч. знаряддя їх скоєння.

Підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а саме: будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками підозрюваний ОСОБА_6 може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто (у т.ч. джерела придбання особливо небезпечних наркотичних засобів) ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_6 більш м`якого покарання.

Така поведінка підозрюваного перешкоджає завданням кримінального провадження, а саме: забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що також підтверджується репутацію самого підозрюваного ОСОБА_6 , який: ніде не працевлаштований, постійного законного джерела прибутку не має, тому у органів досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що останній існує виключно за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а саме: від незаконного збуту особливо небезпечних наркотичних засобів;достовірно обізнаний про форми та методи викриття та документування злочинної діяльності, має навички ретельного маскування своєї злочинної діяльності, конспірації, розуміє, що на теперішній час документування способу його життя, злочинної діяльності органами досудового розслідування припинено.

Вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 не перешкоджають триманню останнього під вартою.

Тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою у даному провадженні є виправданим, оскільки з боку сторонніх наглядачів, населення наявний суспільний інтерес до розгляду цього провадження, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом «Поваги до свободи особистості», що знайшло своє відображення в п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011.

Застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ, зокрема, правовими позиціями, викладеними в рішеннях ЄСПЛ у справах «Лєтельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і таким чином запобігти спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Водночас, зважаючи на тяжкість, специфіку, суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий вважаєза можливе останньому визначити розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (триста дві тисячі вісімсот гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, зупинення його злочинної діяльності.

В ході розгляду слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням вчення останнім тяжкого діяння, що призвело до незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Вважають, що підозра необґрунтована, а ризики недоведеними. Просили не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту та врахувати відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий та має постійне місце проживання.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Встановлено, що 15.08.2023 року до ЄРДР за № 0000835внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

12 червня 2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 червня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України,на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор та слідчий довели, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Із доданих матеріалів клопотання вбачається, що є всі підстави вважати повідомлення про підозру обґрунтованим, тому що достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Витягом з ЄРДР від 15.08.2023 року;протоколом про проведення відносно ОСОБА_7 негласної (слідчої) розшукової дії «Візуальне спостереження за особою» від 27.05.2024 № 3/18-4709; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 , від 12.06.2024; висновком експерта № СЕ-19/104-24/24418-НЗПРАП, відповідно до якого речовина, вилучена під час проведення обшуку за місцем спільного мешкання ОСОБА_6 , є канабісом, масою 0,318 г; речовими доказами, а такожіншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Крім того, слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та на свідків у даному кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та свідків підтверджується тим, що по справі не виконані всі необхідні слідчі дії за участю інших підозрюваних та свідків у вказаному кримінальному провадженні, що дає змогу останньому впливати на них, для приховування дійсних обставин кримінального правопорушення, під час досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вказаний злочин.

В той же час, слідчий суддя вважає не доведеним ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Тому, доводи слідчого та прокурора ґрунтуються лише на припущеннях та стороною обвинувачення не доведені.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає доведеним, що на цій стадії досудового розслідування є неможливим застосувати до підозрюваного жодного більш м`якого запобіжного заходу. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за який покарання передбачено до 10 років позбавлення волі, що відповідно до ст.12 КК України відносить інкримінований злочин до тяжких кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, та негативних наслідків від інкримінованих йому протиправних дій у вигляді незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, наявність зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, а саме: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 КК України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Але, ж враховуючи, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, враховуючи задовільний матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе при таких обставинах застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, тому що як уже зазначалось, метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є лише забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя враховує практику Європейський суд з прав людини, який в тому числі у рішенні від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, обвинуваченої, інших даних про її особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та інкримінованим йому діянням, а також негативними наслідками, які воно спричинило у вигляді незаконного придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини.

Тому, користуючись своїм правом, передбаченим ч.5 ст.182 КПК України, визначаючи підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави, з урахуванням виключних обставин - тяжкості інкримінованого злочину, негативні наслідки від настання інкримінованого йому злочину, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки, та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, слідчий суддя вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в граничному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.).

На думку слідчого судді, застава в зазначеному розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків , а тому необхідність застосування застави у більшому розмірі, про який просить прокурор та слідчий, є необґрунтованою.

У разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 183, 193, 194КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 10 серпня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн.. 00 коп.), які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити підозрюваного з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- без поважних причин не відлучатись з місця постійного проживання та/або перебування та повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця перебування;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, яким здійснюється досудове розслідування, прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на підозрюваного строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді діє до 10.08.2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1