СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8671/24
пр. № 1-кп/759/1199/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001394 від 17.04.2024 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 17.04.2024 приблизно о 13 год. 45 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у торгівельному залі магазину "АТБ" що розташовується за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, в умовах воєнного стану, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ "АТБ-маркет", на загальну суму 427 грн. 58 коп. (без урахування ПДВ), однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Так, 17.04.2024, о 13 годині 42 хвилини, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, зайшов до супермаркету «АТБ-маркет», та знаходячись в приміщенні торгівельного залу зазначеного магазину, звернув увагу на товари, які вирішив викрасти.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, в приміщенні торгівельного залу супермаркету «АТБ-маркет», діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у виді заподіяння матеріальної шкоди, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з торгової полиці чуже майно, яке належить ТОВ "АТБ-маркет", а саме: горілка «Хлібний дар» Пшенична Лайт 37,5% об ск/бут., об`ємом 0,5 мл., в кількості 1 шт., вартістю 89 гривень 08 копійок (без ПДВ); ікра Рибкопродукт лососева Зерниста горбуші з/б, вагою 100 гр., в кількості 1 шт., вартістю 231 гривня 08 копійок (без ПДВ); ікра Veladis тріски пробійна слабосолена з/б, вагою 100 гр., в кількості 1 шт., вартістю 53 гривні 08 копійок (без ПДВ); паста Veladis Ікорка з ікрою атлантичних риб з копченою фореллю ск/банка, вагою 160 гр., в кількості 1 шт., вартістю 54 гривні 34 копійки (без ПДВ), а всього на загальну суму 427 гривень 58 копійок (без ПДВ).

Продовжуючи далі свої протиправні дії, ОСОБА_3 , слідуючи по торгівельному залу супермаркету «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Григоровича Барського, 1, сховавши вищевказані товари у внутрішню кишеню кофти, перетнув лінію кас і межі сигнальних рамок та вийшов з супермаркету.

Після цього, ОСОБА_3 , о 13 годині 45 хвилин, 17.04.2024, був зупинений працівниками охорони супермаркету «АТБ-маркет», з наявним при ньому чужим майном, яке належить ТОВ «АТБ-маркет», та яке ОСОБА_3 , намагався таємно викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому суд бере до уваги, що згідно ст. 15 КК України замахом на кримінальне правопорушення є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України, якщо при цьому кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Окрім цього, при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд зазначає, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого надалі неодноразово продовжувався, востаннє згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 271/2024 від 06.05.2024 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.05.2024, №3684-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто правовий режим воєнного стану діяв на час вчинення вказаного вище діяння.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії тяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, підробляє вантажником.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

При цьому суд враховує практику Верховного Суду, згідно з якою щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (постанова Верховного Суду від 15.11.2021р. у справі № 199/6365/19).

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні запевнив, що в подальшому не допускатиме протиправної поведінки та просив надати йому можливість стати на шлях виправлення, з урахуванням позиції прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкцій статті за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано положення ст. 75 КК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне скасувати запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування у виді домашнього арешту.

Керуючись ч.2 ст.15, ст. ч.4 ст.185, ст.ст.50, 65- 67, 75,76 КК України, ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази:

- горілка «Хлібний дар» Пшенична Лайт 37,5% об ск/бут., об`ємом 0,5 мл., в кількості 1 шт.; ікра Рибкопродукт лососева Зерниста горбуші з/б, вагою 100 гр., в кількості 1 шт.; ікра Veladis тріски пробійна слабосолена з/б, вагою 100 гр., в кількості 1 шт.; паста Veladis Ікорка з ікрою атлантичних риб з копченою фореллю ск/банка, вагою 160 гр., в кількості 1 шт. - залишити власнику ТОВ «АТБ- маркет» ().

- мобільний телефон марки «Meizu», чорного кольору, посвідчення ТОВ «Учбово - курсовий комбінат» на ім`я ОСОБА_3 , зарядний пристрій до мобільного телефону, запальничку червоного кольору, сірники, грошові кошти в сумі 53 грн.60 коп., - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1