Справа № 731/270/24
Провадження 1-кп/731/29/24
У Х В А Л А

14 травня 2024 року смт.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000162 від 08 лютого 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кухарка Варвинського району Чернігівської області, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з вищою освітою, неодруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має статусу особи з інвалідністю, не має статусу УБД, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

01 травня 2024 року до суду надійшов обвинувальний акт, до якого додано клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 01 травня 2024 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні на 14 травня 2024 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу. Пояснила, що заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики є триваючими та не перестали існувати. ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки офіційно ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, а санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає досить суворе безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна. Крім того, обвинувачений, як і раніше, може впливати на свідків, адже знає їх. Водночас, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів та продемонстрував свою схильність до незаконного збагачення шляхом незаконного збуту наркотичних засобів, він може вчинити аналогічні правопорушення. Так само обвинувачений може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками правопорушень, до завідомо неправдивих свідчень.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просили змінити запобіжний захід на більш м`який. Так, захисник повідомив, що обвинувачений на даний час змінив своє ставлення до вчиненого злочину, має змогу належно виконувати процесуальні обов`язки перебуваючи під домашнім арештом, та допомагаючи по господарству своїм близьким. Не має на меті ані впливати на свідків, ані спотворити будь-яким чином докази, що перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, надані ними на обґрунтування своїх клопотань, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, а також у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненому повторно. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 березня 2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 травня 2024 року.

Статтями 131-132 КПК України передбачено, що запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений. Строк дії ухвали про продовження такого строку не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на те, що ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду не зменшився, оскільки санкція за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років, підтверджує високу імовірність бажання уникнути покарання.

Суд враховує, що обвинувачений як і під час обрання запобіжного заходу, так і на теперішній час не має стійких соціальних зв`язків, оскільки офіційно не працює, не має джерела постійного прибутку, який би задовольняв мінімальні потреби щодо існування, неодружений, не має дітей, не має у власності нерухомого майна, цінного рухомого майна, майновий стан обвинуваченого скрутний. Відтак, вказане свідчить на обґрунтування наявності високого ризику переховування обвинуваченого від суду.

Разом з тим, суд зважає на ризик вчинення тиску з боку обвинуваченого на свідків, оскільки обвинуваченому відомий свідок правопорушення, а тому існує великий ризик розкриття особи свідка, анкетні дані якого змінені, та незаконного впливу на свідка, внаслідок чого можуть бути втрачені докази у кримінальному провадженні.

Так само існує високий ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити аналогічні правопорушення, адже він не має постійного достатнього джерела доходів та продемонстрував свою схильність до незаконного збагачення шляхом незаконного збуту наркотичних засобів, що підтверджується вчиненням тяжких кримінальних правопорушень за короткий проміжок часу.

Перелічені обставини свідчать про те, що, у порівнянні з часом обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заявлені ризики на теперішній час не зменшилися та зберігають свою актуальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом розглянуто можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, тобто більш м`яких, визначених у ст. 176 КПК України. При цьому враховано позицію та доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, відповідно до викладеної вище мотивації.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 (шести) до 10 (десяти) років з конфіскацією майна; усвідомлює тяжкість та невідворотність покарання, що йому загрожує; враховуючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; реальну загрозу переховування обвинуваченого від слідства та/або суду; достатність підстав вважати, що, перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на свідків, які йому відомі; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, створюючи штучні докази; вчинити аналогічне кримінальне правопорушення, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та зберігають свою актуальність, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою на час судового провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , не підпадають під описані у ч. 4 ст. 183 КПК України, то слід визначити йому розмір застави, а також покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З метою запобігання доведеним ризикам, враховуючи обставини та тяжкість кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан обвинуваченого, стан його здоров`я, суд вважає, що слід визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 194, 196-197, 199, 201, 205, 314-316, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Кухарка Варвинського району Чернігівської області, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в межах судового провадження на 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 липня 2024 року включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених частиною 5 статті 194 КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

1) прибувати до суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із свідками обвинувачення, допитаними у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші, покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 12 липня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захисникові та прокурору.

Суддя ОСОБА_1