Справа № 953/1594/24
н/п 1-кс/953/1934/24
"14" березня 2024 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що не пізніше 28.12.2023, за невстановлених обставин, у громадянина України ОСОБА_4 , який перебував на території с. Близнюки Лозівського району Харківської області, виник кримінально-протиправний умисел, направлений на поширення в умовах воєнного стану інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, у невстановлений період часу, але не пізніше 28 грудня 2023 року, за невстановлених обставин здійснив на території Павлоградського району Дніпропетровської області, збір інформації про розташування озброєння ЗС України, із можливістю їх ідентифікації на місцевості.
28.12.2023, о 10 год. 26 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи у невстановленому місці на території с. Близнюки Лозівського району Харківської області, використовуючи особистий стільниковий телефон із закріпленим стільниковим номером « НОМЕР_6 », з доступом до мережі Інтернет, під час спілкування у додатку (месенджері) «Telegram», дотримуючись конспірації та використовуючи особистий обліковий запис, ідентифікований як « ОСОБА_5 », поширив громадянину України ОСОБА_6 , підписаному у зазначеному додатку як « ОСОБА_7 », на запит останнього щодо розташування засобів «ППО», зображення карти місцевості із позначкою у вигляді овалу та текст наступного змісту: «В элемент закинул он опять тупит, тут сузил круг мои подсказали, откуда ПВО работала».
10.01.2024, у період з о 09 год. 15 хв.по 11 год. 42 хв. ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи у невстановленому місці на території Харківської області, використовуючи особистий стільниковий телефон із закріпленим стільниковим номером « НОМЕР_7 », з доступом до мережі Інтернет, під час спілкування у додатку (месенджері) «Telegram», дотримуючись конспірації та використовуючи особистий обліковий запис підписаний як « ОСОБА_9 », поширив громадянину України ОСОБА_6 , підписаному у зазначеному додатку як « ОСОБА_7 », зображення карти місцевості із умовною позначкою червоного кольору в районі вулиць «Харківське шосе», автомобільного віадуку у формі «конюшини» на автомобільній трасі «Е105» ДЛОЦ «Солнечный» та готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та текст наступного змісту: «С этой точки видели выходы неоднократно».
В подальшому, 23.01.2024, о 18 год. 20 хв. до 18 год. 21 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи у невстановленому місці на території с. Близнюки Лозівського району Харківської області, використовуючи особистий стільниковий телефон із закріпленим стільниковим номером « НОМЕР_6 », з доступом до мережі Інтернет, під час спілкування у додатку (месенджері) «Telegram», дотримуючись конспірації та використовуючи особистий обліковий запис, ідентифікований як « ОСОБА_5 », поширив громадянину України ОСОБА_6 , підписаному у зазначеному додатку як « ОСОБА_7 », на запит останнього щодо розташування «вертолітного майданчику», зображення карти місцевості із позначкою у вигляді овалу в районі « АДРЕСА_2 » та текст наступного змісту: «узнал где находится, здесь в посадке но она не постоянная, я тебе ранее говорил, они меняются».
При цьому, інформація щодо розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.
Згідно відповіді з ОСУВ « ОСОБА_10 » від 20.02.2024 за результатами опрацювання запиту та доданого до нього протоколу огляду від 16.02.2024, в районах запитуваних ділянок місцевості та у безпосередній близькості до них дійсно виконувались завдання за призначенням підрозділами Сил оборони України, зокрема, на визначених та обладнаних позиціях.
Вказана інформація щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України, у відкритому доступі не розміщувались та не надавалось згоди на розміщення такої інформації.
Крім того, передача у розпорядження держави-агресора у період збройного конфлікту будь-яких відомостей, що створюють уявлення про місця розміщення, тимчасового або систематичного перебування, маршрутів переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України на території України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України на території України, створює загрозу суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, державній, економічній та інформаційній безпеці України в частині використання таких відомостей при плануванні бойових дій під час збройної агресії проти України, зокрема при проведенні обстрілів з різних видів озброєння, здійсненні підривів, диверсій тощо.
07.03.2024, у період часу з 06 год. 33 хв. до 10 год. 35 хв., слідчим, на підставі ухвали київського районного суду м. Харкова від 01.03.2024, в присутності понятих та оперативних співробітників Головного управління СБ України в Донецькій та Луганській областях проведено обшук за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень та які мають значення для кримінального провадження, за результатами якого виявлено та вилучено; мобільний телефон «Redmi 10С» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , із сім карткою із закріпленим номером телефону НОМЕР_3 ; ноутбук «Sony vaio» серійний номер НОМЕР_4 (згідно наліпки на задній кришці) та зарядний пристрій; носій інформації Micro SD Transcend 16 Gb$; Sim-картка оператора зв`язку «Водафон» із серійним номером НОМЕР_5 .
В ході проведення обшуку встановлено, що мобільний телефон, вилучений у ОСОБА_4 за місцем його фактичного проживання, використовувався ним для розміщення поширення інформації щодо розташування підрозділів Збройних Сил України у додатку «Telegram» з використанням особистого профілю « ОСОБА_5 ». Крім того, в ході обшуку встановлено, що обліковий запис ОСОБА_4 у додатку «Telegram» дублюється на вищезазначеному ноутбуці.
07.03.2024 вилучені у ОСОБА_4 предмети визнані речовими доказами.
07.03.2024 слідчим, за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадження, повідомлено про підозру ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вище перелічені предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, вилучення вказаних речей безпосередньо підозрюваного ОСОБА_4 за місцем його фактичного проживання, є конкретним фактом, підтверджуючим право власності останнього на вилучене майно.
Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.
Сторона обвинувачення зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, речового доказу, тобто який містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду надійшла заява старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі у зв`язку із значним завантаженням та проведенням невідкладних слідчих дій. Клопотання підтримує, просить його задовольнити (а.с. 41).
До канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_4 в якій він просить розглянути клопотання про накладення арешту без його участі. Просить відмовити у задоволенні клопотання (а.с. 42).
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2024 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку за місцем фактичного проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловій квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, відшукання документів, речей, чорнових записів, нотаток, електронних носіїв інформації, комп`ютерної техніки та засобів зв`язку (мобільних телефонів, планшетів тощо), які можуть містити сліди поширення інформації щодо дислокації та переміщенням підрозділів збройних сил України на території м. Харкова та області, предмети та засоби, які можуть свідчити про готування до вчинення диверсії, а саме: вибухові речовини або їх окремі компоненти (селітра, порох, легкозаймисті суміші та рідини), електронне устаткування для ініціювання запалювання чи вибуху, інші предмети, які можуть свідчити про готування до диверсії, та які в своїй сукупності можуть свідчити про протиправну діяльність ОСОБА_4 та інших осіб (а.с. 20-21).
07.03.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 06.33 год. до 10.35 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 07.03.2024, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 22-26).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Таким чином, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про проведення обшуку, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 07.03.2027 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Redmi 10С» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , із сім карткою із закріпленим номером телефону НОМЕР_3 ; ноутбук «Sony vaio» серійний номер НОМЕР_4 (згідно наліпки на задній кришці) та зарядний пристрій; носій інформації Micro SD Transcend 16 Gb; Sim-картка оператора зв`язку «Водафон» із серійним номером НОМЕР_5 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна - слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1