Справа № 761/285/24
Провадження № 1-кп/761/2608/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0000637 від 09 червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., уродженки м. Києва, громадянки України, працюючою на посаді референта ТОВ «Академія адвокатури України», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000637 від 09 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 09.06.2023 приблизно о 18 годині 24 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «JEEP PATRIOT», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Академіка Туполєва у м. Києві, зі сторони вул. Салютної в напрямку вул. Стеценка, наближалась до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 (пішохідний перехід) та дорожньою розміткою 1.14.2 (зебра) Правил дорожнього руху України.

В цей час, проїзну частину вул. Академіка Туполєва, по вказаному нерегульованому пішохідному переходу, перетинав на самокаті малолітній пішохід ОСОБА_7 , рухаючись зліва направо відносно напрямку вищезазначеного транспортного засобу.

Під час руху ОСОБА_4 допустила порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (б) та 12.3 Правил дорожнього руху України:

- пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

- пункт 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що вона, керуючи технічно справним автомобілем марки «JEEP PATRIOT», н.з. НОМЕР_1 , будучи обізнаною, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, будучи зобов`язаною уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, рухаючись по проїзній частині вул. Академіка Туполєва у м. Києві, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити попереду небезпеку для руху у вигляді малолітнього пішохода, який рухався на самокаті по нерегульованому пішохідному переходу (наближаючись до її смуги руху зліва), та негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого нею транспортного засобу, не змогла вірно оцінити дорожню обстановку, відволіклась від керування транспортним засобом у дорозі, внаслідок чого, навпроти будинку АДРЕСА_2 , виїхала на нерегульований пішохідний перехід, де здійснила наїзд на вищевказаного малолітнього пішохода ОСОБА_7 , який рухався на самокаті, зліва направо відносно траєкторії руху зазначеного автомобіля.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_7 отримав тілеснеушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки та живота: садна (без опису морфології) задньої поверхні грудної клітки (у тому числі, в проекції лівої лопатки), передньої черевної стінки зліва; перелому лівої ключиці в середній третині; підкапсульні розриви селезінки; закритої травми лівої гомілки; перелом зовнішньої кісточки лівої гомілки; садна (без опису морфології) скроневої ділянки справа; лівої виличної ділянки у ділянці лівого плеча. Вказане тілесне ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в ході досудового розслідування в діях водія ОСОБА_4 встановлено порушення вимог пунктів 1.5 та 2.3 (б) Правил дорожнього руху України.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 (б) та 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Перед початком судового розгляду кримінального провадження, обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим, з яким вона примирилася та добровільно відшкодувала завдану шкоду, усвідомила наслідок скоєного та зробила відповідні висновки, наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що вони дійсно примирилися з обвинуваченою ОСОБА_4 , яка повністю відшкодувала заподіяну їм шкоду, тому вона підтримує і просить задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з їх примиренням. Рішення про примирення з обвинуваченою прийнято добровільно, наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.

Прокурор та представник потерпілого - адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти закриття провадження із вищезазначних підстав.

Вирішуючи подане клопотання, суд виходить з наступного.

У відповідності з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачена повністю визнала, відшкодувала заподіяні потерпілому збитки та примирилася з ним, що підтверджено законним представником неповнолітнього потерпілого. При цьому, під час вчинення злочину ОСОБА_4 не перебувала у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.

При закритті провадження по справі на підставі ст. 46 КК України, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинувачену - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Частиною першою ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 закривається з підстави, яка є нереабілітуючою, тому процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування на залучення експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.12.2021 (справа №132/283/21), від 07.10.2021 (справа №584/800/20), від 29.09.2021 (справа №342/1560/20) та у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному у постанові від 12.09.2022 (справа № 203/241/17).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України, а долю арештованого майна (автомобіля «JEEP PATRIOT») - у відповідності по приписів ст. 174 КПК України.

Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, у зв`язку із заявою законного представника потерпілого ОСОБА_5 , залишити без розгляду.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000637 від 09 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 т. 286 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 18 484 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) гривень, що складається з:

- 2 390 грн за проведення судово-криміналістичної експертизи (висновок СЕ-19/111-23/29928-ІТ від 30.06.2023);

- 10 755 грн за проведення судово-криміналістичної експертизи (висновок СЕ-19/111-23/38356-ІТ від 30.10.2023);

- 5 339 грн за проведення судово-медичної експертизи (висновок 042-11144-2023 від 25.07.2023)

Речові докази: автомобіль «JEEP PATRIOT», н.з. НОМЕР_1 повернути власнику, скасувавши арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2023.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1