Справа № 357/8156/24
У Х В А Л А

14 червня 2024 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біла Церква в режимі відео конференції скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0003390 від 11.07.2023 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

10.06.2024 в провадження слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0003390 від 11.07.2023 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, вмотивована наступним.

08.07.2023 року приблизно о 17 годині 40 хвилин на мобільний телефон НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 надійшов дзвінок з абонентського номеру телефону НОМЕР_3 і під час спілкування невідома особа, яка представилася працівником НБУ, вказала надати інформацію, яка надійшла на його мобільний телефон у вигляді SMS-повідомлення, після чого було здійснено втручання до його Документ сформований в системі «Електронний суд» 07.06.2024 2 банківських карток АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 і зняті його власні кошти в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок на карту НОМЕР_6 на ім`я отримувача ОСОБА_6 , а також здійснено поповнення мобільного на суми 330 (триста тридцять) та 375 (триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок. Всього сума шкоди від цієї незаконної операції, з використанням електронно-обчислювальної техніки склала 7705 (сім тисяч сімсот п`ять) гривень 00 копійок. За фактом шахрайських дій ОСОБА_3 був вимушений звернутися із заявою до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, в результаті чого було порушене кримінальне провадження № 0003390 від 11.07.2023 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, де останній був визнаний потерпілою особою. Крім того, практично одразу після списання коштів 08.07.2023 р. о 18 годині 03 хвилини ОСОБА_3 звернувся через контакт-центр Банку АТ «Ощадбанк» з повідомленням про те, що через систему Мобільний ощад було здійснено шахрайський переказ з його карткового рахунку в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок. Органам досудового слідства потерпілий ОСОБА_3 одразу надав скріншоти трьох квитанцій «Ощадбанк» з мобільного додатку «Ощад24», з яких було видно, що кошти були перераховані на карту громадянина ОСОБА_7 і вказаний номер телефону. Тобто була інформація з якою можна було б проводити оперативно розшукові заходи та слідчі дії. Однак, виходячи з матеріалів справи слідчий ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУПН в Київській області ОСОБА_8 зайнялася імітацією розслідування, направивши тільки 16.10.2023 р. формальне доручення про проведення оперативно-розшукових заходів і отримавши рапортом від 31.10.2023 р. формальну відповідь, 30.11.2023 р. винесла постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, тобто за відсутністю складу злочину. З матеріалів справи не видно, чи повідомлявся потерпілий ОСОБА_3 про прийняте процесуальне рішення і чи направлялася йому копія постанови про закриття. Тобто порушені приписи ч. 6 ст. 284 КПК України. В описовій частині постанови про закриття слідчий робить припущення, що заподіяна шкода для потерпілого не є значною та він не має наміру перебувати в статусі потерпілого. При цьому, а ні в протоколі допиту, а ні окремою заявою ОСОБА_3 про це не повідомляв. Складається враження, що слідча замість своїх прямих обов`язків щодо розслідування злочинів займається укриттям злочину і виправданням шахрайства. Це взагалі не відповідає завданням та засадам кримінального провадження. Така діяльність тільки сприяє латентній злочинності і все ж таки в подальшому приводе до зростання рівня злочинності взагалі. Вважаю, що під поняття малозначного злочину в розумінні ч 2 ст. 7 КК України дії, що скоєні відносно потерпілого ОСОБА_3 теж не підходять, тим більш з огляду наявності такої кваліфікаційної ознаки, як «шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки». Санкцією ч. 3 ст. 190 КК України з такою кваліфікаційною ознакою передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Згідно ст. 12 КК України це тяжкий злочин. Хочу звернути увагу суду, що співробітники АТ «Ощадбанк» самостійно встановили, що 08.07.2023 о 17 годині 49 хвилин з карткового рахунку Мелькадзе Документ сформований в системі «Електронний суд» ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено грошовий переказ в сумі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, який зараховано на рахунок № НОМЕР_7 , відкритий на ім`я клієнта АТ «Ощадбанк» ОСОБА_9 і ввели обмеження у користуванні наявними коштами на рахунку ОСОБА_9 , у зв`язку з чим останній подав позов в Івано-Франківській міській суд до АТ «Ощадбанк» «про визнання дій протиправними, зобов`язання розблокувати картковий рахунок та стягнення коштів». В даній цивільній справі № 344/2921/24 ОСОБА_3 визнаний в якості третьої особи. При вивчені матеріалів справи мною, як представником третьої особи, встановлено що кошти ОСОБА_3 надійшли на картку гр-на ОСОБА_9 , який вказав адресу свого проживання: АДРЕСА_1 , мобільний телефон - НОМЕР_8 . Тобто для розкриття даного злочину слідчій треба було звернутися у встановленому законом порядку до АТ «Ощадбанк», однак замість цього слідча укрила злочин, шляхом закриття провадження. Це вже призвело до того, що гр-н ОСОБА_9 , будучі впевненим у своїй безкарності, внаслідок безпорадності слідчих органів, знахабніло намагається зняти обмеження зі своєї картки, скористатися коштами добитими злочинним шляхом та ще стягнути моральну шкоду з АТ «Ощадбанк». Хочу звернути увагу, що вся ця ситуація штучно створена з метою невиконання своїх службових обов`язків, затягування розгляду всіх питань взагалі (тяганини) і формального підходу, що породжує недовіру до правоохоронної системи.

Скаржник та захисник в судовому засіданні вище зазначену скаргу підтримали у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.

Прокурор та представник Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області до суду не з`явились про день та час розгляду скарги повідомлялись, причину неявки суд не повідомлено.

Заслухавши скаржника, захисника, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Зокрема, в п.3 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги та наданих на підтвердження доказів слідує, що постанову слідчого від 30.11.2023 потерпілий ОСОБА_3 та його представник отримали 30.05.2024 після адвокатського запиту , про що вказано у супровідному листі ГУНП в Київський області № СЕД-14623-2024 від 30.05.2024. Таким чином, строки оскарження постанови не є пропущеними.

Слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003390 від 11.07.2023 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно із ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України - рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, а тому рішення про закриття кримінального провадження приймається слідчим у разі, якщо зібрані, перевірені та оцінені в своїй сукупності докази свідчать про наявність обставин, які виключають в діянні особи (осіб) склад кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, слідчим не здійснено всіх належних та необхідний дій спрямованих на розкриття кримінального правопорушення.

За правилами пункту 18 статті 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

За таких обставин, вважаю, що оскаржувана постанова винесена слідчим передчасно, без належного обґрунтування та оцінки отриманих доказів, так, слідчим не було проведено належних слідчих дій, які спрямовані на розкриття кримінального провадження, а тому постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.11.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0003390 від 11.07.2023 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України- задовольнити.

Скасувати постанову слідчого ВРЗЗС СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0003390 від 11.07.2023 р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Копію ухвали вручити скаржнику, надіслати до Білоцерківського РУП ГУ Національної поліції в Київській області для організації належного розслідування та прокурору для відома.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1