Березівський районний суд Одеської області
15.05.2024
Справа № 508/552/18
Провадження № 1-кп/494/5/24
У Х В А Л А
15.05.2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши, в залі суду в м. Березівка клопотання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Ісаєво Миколаївського району Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Миколаївським районним судом Одеської області від 12.01.2021 року до 7 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263, ст. 395 КК України, -
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 10.04.2024 року вказане кримінальне провадження прийнято до розгляду.
Згідно обвинувальних актів, ОСОБА_4 31.01.2013 будучи засудженим Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі невідбутий по вироку Миколаївського районного суду Одеської області від 29.05.2008, до відбуття вважати 5 років 7 місяців позбавлення волі. 22.06.2016 ОСОБА_4 звільнений з Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) м. Одеса умовно достроково на 10 місяців 8 днів по рішенню Малиновського районного суду м. Одеса від 14 06.2016 згідно ст. 81 КК України і направлений за місцем проживання, а саме АДРЕСА_1 , та маючи непогашену та не зняту судимість на шлях виправлення не став, та підозрюється у скоєні нового кримінального правопорушення при наступних обставинах.
Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 20.01.2017 відносно ОСОБА_4 у зв`язку з систематичним порушенням громадського порядку встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців.
Однак, ОСОБА_4 належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, що виразилось у неодноразовому притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладенні адміністративних стягнень у вигляді штрафу. З ОСОБА_4 неодноразово проводились профілактичні бесіди, на що останній реагував негативно. У зв`язку з чим, 06.02.2018 постановою Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 продовжено адміністративний нагляд строком на 6 місяців з наступними обмеженнями: заборонити перебувати за межами свого домогосподарства з 22.00 до 06.00 години ранку наступного дня; заборонити виїзд за межі Миколаївського району в особистих справах без дозволу Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області; заборонити відвідувати кафе, ресторани, бари, та інші торгівельні заклади, де продаються алкогольні напої з метою їх розлиття; з`являтись на реєстрацію в Миколаївський ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області кожну 1,2,3,4-ту п`ятницю місяця з 09.00 до 11.00 години.
19.04.2018 ОСОБА_4 , будучи ознайомленим належним чином з постановою суду від 06.02.2018 про продовження адміністративного нагляду та попередженим про кримінальну відповідальність у разі порушення обмежень зазначених у судовому рішенні, умисно, без поважних причин, не повідомляючи працівників Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП з Одеській області, які здійснюють нагляд в межах населеного пункту, маючи змогу зробити таке повідомлення, та усвідомлюючи наслідки порушення правил адміністративного нагляду самовільно залишив місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, та поїхав до АДРЕСА_2 , до свого родича ОСОБА_5 , в якого перебував до 09.05.2018.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України - самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Крім того, 10.10.2017 року, о 10.20 годині ОСОБА_4 на вигоні скота, розташованого за с. Настасіївка Миколаївського району Одеської області, від вулиці Пушкіна, на відстані 50 метрів, в напрямку с. Левадівка Миколаївського району Одеської області, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, без мети збуту, умисно, придбав, тобто нарвав, рослини темно-зеленого кольору, зовні схожі на рослину коноплі - канабіс, котрі незаконно не маючи на те спеціального дозволу, без мети збуту, зберігав в кімнаті будинку в музичній колонці, котра знаходилася зверху на шафі, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою особистого вживання.
06.03.2018 року з 12.45 години по 13.01 годину працівниками Миколаївського ВП Лиманського ВП Г`УНП в Одеській області, на підставі ухвали Миколаївського районного суду Одеської області № 508/145/18 від 19.02.2018 року, в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті будинку в музичній колонці, котра знаходилася зверху на шафі, виявлено речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого у висушеному стані становить 45,71 г.
Таким чином, ОСОБА_4 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто в незаконному придбанні, зберіганні, наркотичних засобів, без мети збуту.
В процесі розгляду об`єднаного кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 та ст. 395 КК України та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У судовому засідання було з`ясовано ту обставину, що обвинувачений визнає вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор зазначила, з моменту вчинення кримінальних проступків за ч.1 ст. 309 та ст.395 КК України пройшло більше трьох років, а відтак трьохрічний строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст. 309 та ст. 395 КК України в даному кримінальному провадженні закінчився, клопотання є підставним та підлягає задоволенню.
Обвинувачений підтримав подане клопотання, обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що він має право на розгляд обвинувальних актів у повному обсязі, з метою його виправдання по суті обвинувачення. Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю.
Суд вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст.309, ст.395 КК України, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч.4 ст.286КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з положеннями ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальні проступки, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 було вчинено за ч.1 ст.309 КК України 10.10.2017 року, а за ст.395 КК України 19.04.2018 року.
При цьому, порівняльний аналіз положень ст. ст. 12, 49, ч.1 ст.309 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону поліпшує становище обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в чинній редакції.
Санкцією ч.1ст. 309 КК України, в чинній редакції передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до п`яти років або обмеженням волі на той самий строк.
Таким чином, вказане кримінальне правопорушення, відповідно до положень ст.12 КК України в чинній редакції, є кримінальним проступком.
Також, порівняльний аналіз положень ст. ст. 12, 49, ст.395 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 , та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону поліпшує становище обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в чинній редакції.
Санкцією ст. 395 КК України, в чинній редакції передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.
Таким чином, вказані кримінальні правопорушення за ч.1 ст. 309 та ст. 395 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України в чинній редакції, є кримінальними проступками.
Згідно з п.2 ч. 1ст. 49 КК України, в чинній редакції у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно, з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 309 та ст. 395 КК України минуло більше трьох років.
Обставини, передбачені ч.2, 3 ст.49 КК України, за наявності яких перебіг давності зупиняється, або переривається, судом не встановлено.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 309 КК України та ст. 395 КК України, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_4 , не відносяться до категорії злочинів, передбачених ч.5 ст.49 КК України, у разі вчинення яких давність не застосовується.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК(сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, навіть за невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого на користь держави. Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане об`єднане кримінальне провадження слід закрити за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних проступків за ч.1 ст. 309 та ст. 395 КК України та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності в цій частині у зв`язку із закінченням строку давності.
На підставі наведеного, відповідно до ч.2ст. 12, п.2 ч.1 ст.49, ч.1ст. 309, ст 395 КК України, п.1 ч.2 ст. 284 ст.ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст. 309 КК України та ст. 395 КК України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України.
Речові докази, а саме: речовину рослинного походження (канабіс), масою 45,71 г. знищити.
Витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів в розмірі 858 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1