Справа № 203/607/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку дистанційного судового провадження, кримінальне провадження № 0000237, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 листопада 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Подгоренське, Воронежської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіт у, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, у військовому званні «солдат» військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2023 №57 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 прийнятого на службу відповідно до Указу Президента «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року, призначено на посаду командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Являючись військовослужбовцем Збройних сил України, ОСОБА_3 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Натомість, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи на посаді командира бойової машини командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, упродовж 2023 року, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, під час виконання бойового завдання, а саме, зачистки ворожих позицій на території Донецької області, у ворожих окопах знайшов конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме 1 споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, 1 модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та носіння знайдених ним вибухової речовини та вибухового пристрою.

Надалі ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються вибуховою речовиною та вибуховим пристроєм, а також розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, взяв конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме 1 споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, 1 модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, після чого поклав їх до свого рюкзака, таким чином здійснивши придбання вибухової речовини та вибухового пристрою, та носив їх при собі без передбаченого законом дозволу до 18 год. 44 хв. 06 листопада 2023 року, коли він прибув на залізничний вокзал станції Дніпро-Головний, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції відділення поліції №12 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Під час перевірки працівниками поліції документів, що посвідчують його особу на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», на запитання, чи має він, ОСОБА_3 , при собі предмети, обіг яких заборонений, останній повідомив, що має при собі в належному йому рюкзаку вибухову речовину та вибуховий пристрій, які він погодився видати.

В подальшому, під час проведення огляду місця події, в період часу

з 19 год. 20 хв. по 20 год. 00 хв. 06.11.2023, в камері схову багажу залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності залучених понятих, у ОСОБА_3 було вилучено конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме 1 споряджений корпус осколкової оборонної ручної гранати Ф-1 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху, 1 модернізований уніфікований запал ручної гранати типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини його вчинення так, як вони викладені у вироку вище, та пояснив, що у 2023 року, перебуваючи на бойовому завданні в Донецькій області знайшов 1 споряджений корпус гранати та запал, після чого поклав їх до свого рюкзака і забув викласти. 06 листопада 2023 року, під час здійснення огляду його багажу на залізничному вокзалі у м. Дніпро, зазначену гранату та запал було виявлено у його рюкзаку. У скоєному щиро кається та просить суд суворо не карати.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, та, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думки учасників судового розгляду, роз`яснивши учасникам судового провадження вимоги ст. 349 КПК України, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, а також, що підтверджують процесуальні витрати по кримінальному провадженню та визнання предметів речовими доказами.

Оцінюючи зазначене, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у носінні та придбанні вибухової речовини та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини у скоєному, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одруженого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, прийняття ним участі у відсічі збройній агресії РФ, відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Поряд із цим, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, враховуючи дані про його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за можливе, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Постановою слідчого СВ ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, один предмет візуально схожий на корпус гранати Ф-1 та один предмет візуально схожий на запал УЗРГМ, упаковані в спец.пакети: № АВ2016232, № АВ2019806, вилучені у ОСОБА_3 в ході огляду місця події 06.11.2023, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передано до Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України для проведення експертного дослідження. Згідно Акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № 1000 від 23.11.2023 року, зазначені речові докази знищено, а тому, суд їх долю не вирішує.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 квітня 2024 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/104-23/40431-ВТХ від 12.12.2023 року в розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 (сорок) копійок.

Речовий доказ:

- відеозапис на диску DVD-R, з бодікамери працівника СРПП ВП №12 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000237.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження відповідно до вимог ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1