Справа № 527/2403/23
провадження № 1-кс/527/161/24
УХВАЛА

28 лютого 2024 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Глобине клопотання ОСОБА_3 , подане його представником захисником ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2024 року до Глобинського районного суду Полтавської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , подане його представником захисником ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, в якому прохає: - скасувати арешт на майно , накладений ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 26.09.2023 року у справі № 527/2403/23 на мисливську гладкоствольну рушницю з маркуванням ТОЗ54-12кб ( НОМЕР_1 ), шляхом скасування заборони права користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Сторони кримінального провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000545 від 25 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 26.09.2023 року накладено арешт на майно, вилучене 25.09.2023 року під час обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , в тому числі на гладкоствольну рушницю з маркуванням « НОМЕР_1 » ТОЗ54-12кб

Постановою дізнавача ОСОБА_5 від 29.12.2023 року кримінальне провадження № 0000545 від 25.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до частини 3 ст. 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Разом з тим, постанова про закриття кримінального провадження була винесена дізнавачем, а тому питання про скасування арешту майна вирішено не було.

Частиною 4 ст. 174 КПК України, визначено право суду скасування арешту майна у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Частина 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження на даний момент постановою слідчого закрито, досудове розслідування по справі завершено, приходжу до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України.

Аналогічного висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі N 727/2878/19 (провадження N 14-516цс19).

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою дізнавач (слідчий), має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року (справа N 727/2878/19), обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , подане його представником захисником ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 26.09.2023 року у кримінальному провадженні № 0000545 від 25 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК (справа № 527/2403/23) на мисливську гладкоствольну рушницю з маркуванням ТОЗ54-12кб ( НОМЕР_1 ), шляхом скасування заборони права користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1