Справа № 587/1660/21
УХВАЛА
28 березня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, заміну запобіжного заходу у вигляді застави та направлення на військову службу,
Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, заміну запобіжного заходу у вигляді застави та направлення на військову службу.
В судовому засіданні засуджена підтримала свої вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання за його безпідставністю.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.
Засуджена ОСОБА_4 пояснила, що фактично звертається до суду з неодноразовими клопотаннями у зв`язку з тим, що не хоче відбувати покарання у м. Харків, куди її збираються етапувати для відбування покарання, оскільки м. Харків знаходиться під постійними обстрілами.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 533 Кримінального процесуального кодексу України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено нормами КПК.
За правилами ст. 537 КПК України питання, які вирішуються судом під час виконання вироків розглядаються за правилами ст. 539 КПК України.
Стаття 539 КПК України передбачає порядок вирішення питання, які виникають під час та після виконання вироку, які вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 131, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу;
2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу;
3) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 133 частини першої статті 537 цього Кодексу;
4) до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України: звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Засуджена ОСОБА_4 не зверталася до адміністрації установи виконання покарань з проханням внести подання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, не почала відбувати призначене покарання, оскільки СІЗО не є місцем відбування покарання, а відтак і не надано відомостей про поведінку засудженої ( заохочення, ставленні до праці, витяг з рішення спостережної комісії з висновком про доцільність застосування ст. 82 КК України чи відмову у застосуванні тощо).
Таким чином, клопотання засудженої подано несвоєчасно і з порушенням порядку подання та розгляду такого роду клопотань, які мають розглядатися за місцем відбування засудженою покарання.
Крім того, відносно засудженої не обирався запобіжний захід у вигляді застави, а ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 10.10.2022 року, яка ухвалою колегії суддів Сумського апеляційного суду від 28.09. 2023 року залишена без змін, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2021 року, яким ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75, 76, 79 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. ОСОБА_4 направлено для відбування покарання, визначеного вироком Сумського районного суду Сумської області від 27 жовтня 2021 року. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання.
Обрання чи зміна запобіжного заходу під час виконання вироку суду, яким особа засуджена до позбавлення волі, законом не передбачено. Запобіжні заходи застосовуються лише на етапі досудового розслідування та судового розгляду справи.
Що стосується вимоги засудженої щодо направлення її для проходження військової служби, то чинним законодавством вирішення даного клопотання у судовому порядку не передбачено.
Таким чином, клопотання засудженої подано несвоєчасно і з порушенням порядку подання та розгляду такого роду клопотань, які мають розглядатися за місцем відбування засудженою покарання. На території Сумського району Сумської області нема установ виконання кримінальних покарань ( СІЗО не є місцем відбування покарання у виді позбавлення волі, до того ж знаходиться на території Ковпаківського району м. Сум, тобто в межах юрисдикції Ковпаківського районного суду м. Суми.
За таких обставин, клопотання засудженої ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, заміну запобіжного заходу у вигляді застави та направлення на військову службу задоволенню не піддягає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 539 КПК України, ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд
Відмовити засудженій ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, заміну запобіжного заходу у вигляді застави та направлення на військову службу.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1