печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1645/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши провадження за клопотанням ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні №0000076,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000076, а саме на об`єкт нерухомого майна - 1/2 частки квартир за адресою АДРЕСА_1 , номер запису обтяження 26066944 реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що заявниця придбала квартиру на електронних торгах ДП «Сетам», що проведені в рамках кримінального провадження, відкритого в рамках виконання рішення суду щодо конфіскації цього майна у колишнього власника. Придбання майна заявницею підтверджується належними документами, в тому числі актом про проведені електронні торги, а отже вона є законним власником та набувачем вказаного нерухомого майна.

ОСОБА_3 зазначає, що згідно положень чинного законодавства та Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності, оскільки воно є непорушним, а тому просить про скасування арешту майна, як його законний набувач.

Учасники справи до судового засідання не з`явилися. ОСОБА_5 зазначила про можливість розгляду клопотання за її відсутності. Прокурор до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання.

Тому, з урахуванням принципу диспозитивності, закріпленому у ст. 26 КПК України, слідчий суддя розглянув вказане клопотання за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Згідно з приписами статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 13.04.2016 у справі № 757/16687/16-к накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000076 зокрема на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до договору дарування № НАО 839759, витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_7 , - шляхом заборони відчуження вказаного майна.

Так, Військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюєвалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 03.03.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

05.04.2016 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - у вчиненні одержання неправомірної вигоди службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

В подальшому, вироком Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11.12.2020 року у справі № 334/3698/16-к, який залишено без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 28.02.2023 року, обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права обіймати посад, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки з конфіскацією майна.

Відповідно до вказаного вироку майно, на яке накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/16687/16-к, а саме 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до договору дарування № НАО 839759, витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_7 підлягає конфіскації в дохід держави.

Згідно з частиною 1 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду під час судового провадження, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням), зокрема, засудженого та його захисника (ч. 1 ст. 539 КПК України), а з урахуванням вимог п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України таке клопотання подається саме до суду, який ухвалив вирок.

За таких обставин вважаю, що слідчий суддя позбавлений можливості вирішувати питання, які не входять до його компетенції, а отже в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 0000076 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1