Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1186/24
номер провадження 1-кс/695/320/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000444 від 26.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотання, погодженим прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000444 від 26.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна, яке обґрунтовано наступним.

26.03.2024 року до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від поліцейського ГРПП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про те, що по АДРЕСА_1 , на зупинці громадського транспорту було зупинено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які ймовірно займаються збутом психотропної речовини в м. Золотоноша Черкаської області.

По даному факту внесено відомості 26.03.2024 до ЄРДР за №0000444 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26 березня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В ході затримання у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №РSР1479467, мобільний телефон марки Sony Ехреrіа іmеі 1: НОМЕР_3 , іmеі2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №РSР1251694, 4 (чотири) згортки з кристалічною речовиною, які поміщено до сейф-пакету №РSР1128156, 1 (один) згорток з кристалічною речовиною, який поміщено до сейф-пакету №WAR0030110, поліетиленовий пакет з написом «Альфа» (первинне упакування), поміщений до сейф-пакету № WAR0030109, картонну коробку з скляною лампочкою з нашаруванням невідомої речовини, поміщено до сейф-пакету №WAR0030104.

Також, 26 березня 2024 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В ході затримання у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7, imei1: НОМЕР_5 , іmеі2: НОМЕР_6 , поміщений до сейф-пакету №WAR0030099, поліетиленовий пакет (первинне упакування), поміщений до сейф-пакету №WAR0030098, 19 (дев`ятнадцять) згортків з кристалічною речовиною, які поміщено до сейф-пакету №WAR0030105, 1 (один) поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною, який поміщено до сейф-пакету №WAR0030100.

У подальшому у період часу із 19 години 46 хвилин по 22 годину 02 хвилин 26.03.2024 був проведений огляд місця у м. Золотоноша, Золотоніського району, Черкаської області за участю затриманого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 та затриманої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_9 . У ході огляду місця було виявлено і вилучено 18 згортків з кристалічною речовиною білого кольору.

У вказаних мобільних телефонах може бути встановлено програмне забезпечення, яке може містити відомості що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а саме: Viber, Telegram, Gmail, Google Фото та за допомогою якого можливо передавати текстові повідомлення, зображення, відео-повідомлення, які можуть мати важливе значення для доказування вини затриманих до вчинення даного кримінального правопорушення.

27.03.2024 постановою слідчого вказані вилучені речі визнано речовими доказами, оскільки останні відповідають критеріям, встановленим ст.. 98 КПК України.

З метою недопущення розпорядження, відчуження вилученого майна та забезпечення збереження речових доказів, а також проведення експертного дослідження зазначених речових доказів, необхідно здійснити їх арешт, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України. Згідно ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За цих підстав слідчий за згодою з прокурором звернулась до слідчого судді з даним клопотанням.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, але в клопотанні слідчий просила здійснити розгляд справи без її участі.

Власники майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники, адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засіданні не з`явилися, хоча повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином у порядку визначеному чинним законодавством. Оскільки неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що передбачено ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснюється за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий просив накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення,зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що 26 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

26 березня 2024 року під час затримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук підозрюваних, у ході якого було виявлено і вилучено, в тому числі вказане у клопотанні майно, що стверджується протоколами затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, що складені відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 26.03.2024 року.

Постановою слідчого від 27.03.2024 р. вилучені речі визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Майно було вилучено 26.03.2024, клопотання про арешт направлено слідчим до суду 27.03.2024 р. - наступного робочого дня після вилучення майна.

Вказані у клопотанні речі, вилучені під час затримання, відповідають ознакам ст.98 КПК України для речових доказів, та можуть бути використані як докази в рамках кримінального провадження №0000444, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та є об`єктами, що зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні

З огляду на те, що майно, зазначене в клопотанні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення речових доказів, проведення експертиз, слідчий суддя вважає, що є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

За таких обставин є необхідність в накладенні арешту, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Оцінюючи дотримання права кожної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що накладення арешту у даному кримінальному провадженні становить втручання у право власності, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування у даному кримінальному провадженні обставин вчинення кримінального правопорушення проти збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Згідно з Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, згідно із ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

У рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000444 від 26.03.2024 за ч. 2 ст. 307 КК України, накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на: мобільний телефон марки Хіаоmі Redmi іmеі1: НОМЕР_1 , іmеі2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету №РSР1479467, мобільний телефон марки Sony Ехреrіа іmеі 1: НОМЕР_3 , іmеі2: НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №РSР1251694, поліетиленовий пакет з написом «Альфа» (первинне упакування), поміщений до сейф-пакету № WAR0030109, що належать підозрюваному ОСОБА_6 та мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7, imei1: НОМЕР_5 , іmеі2: НОМЕР_6 , поміщений до сейф-пакету №WAR0030099, поліетиленовий пакет (первинне упакування), поміщений до сейф-пакету №WAR0030098, що належить підозрюваній ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1