Справа № 201/3191/24
Провадження № 1-кс/201/1068/2024
УХВАЛА

22 березня 2024 року Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

УСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій скаржник просить суд: зобов`язати уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення, що можливо, має ознаки складу злочину, передбаченого ст356, ст.289 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 20 лютого 2024 року він звернувся із письмовою заявою про вчинене кримінальне правопорушення що можливо, має ознаки складу злочину, передбаченого ст.356, ст.289, Кримінального кодексу України до Дніпровського районного управління поліції ГУНП України у Дніпропетровській області. Дане звернення про вчинене кримінальне правопорушення Дніпровським РУП ГУНП України в Дніпропетровській області було направлене до ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській обл, а потім ВП№7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській обл, було направлено до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській обл, ЖЕО №6740 від 07.03.2024 р. У вищевказаній заяві він просив відкрити кримінальне провадження стосовно вчинення кримінального правопорушення, та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконної евакуації його транспортного засобу. Дана заява була прийнята та зареєстрована відділенням поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області 07.03.2024 року, однак до ЄРДР внесена не була, враховуючи ситуацію що жодної відповіді за результатом розгляду поданого ним звернення він в визначений законом термін не отримав, та те що інформації стосовно того що його заява до ЄРДР внесена була/чи не була, він 18.03.2024 року подав запит на отримання публічної інформації до ВП №5 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в результаті чого отримав відповідь 19.03.2024 року, у якій зазначено, що відділенням поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України у Дніпропетровській області, заява про вчинення кримінального правопорушення розглядається відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», та те, що на протязі 24 годин з моменту отримання заяви, відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. Після подання ним письмової заяви про вчинене кримінальне правопорушення, що передбачено чинним кримінальним законодавством України, вищевказаних дій уповноваженими особами Відділення поліції №5 ДРУП ГУНП України у Дніпропетровській області вчинено не було, чим порушено його права, як заявника, що передбачені ч. 2 ст. 60 Кримінального процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, вона повертається заявнику.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо, вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до частин 5 та 7 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Комплексний аналіз процитованих норм КПК України вказує на те, що, по-перше, строк подання скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення чітко законом обмежений у часі, оскільки така скарга може бути подана слідчому судді протягом десяти днів після закінчення встановлених законом 24 годин, протягом яких вказані особи зобов`язані внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої заяви про вчинення кримінального правопорушення. По-друге, у випадку подання скарги після закінчення встановленого законом десятиденного строку на її подання, скарга може бути прийнята до розгляду виключно, якщо особа, яка її подала, заявить клопотання про поновлення пропущеного нею строку та наведе підстави, які свідчать про поважність пропуску такого строку.

Як слідує із скарги, яка надійшла до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 19.03.2024 року, та доданих до неї матеріалів, заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань поза межами десятиденного строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, оскільки як зазначає сам заявник та вбачається з матеріалів справи, він звернувся до Дніпровського районного управління поліції ГУНП України у Дніпропетровській області 20 лютого 2024 року.

Однак як вказано вище, бездіяльність, яка може бути предметом судового розгляду за п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України, є вчиненою після спливу 24 годин з часу подання уповноваженій законом особі заяви про кримінальне правопорушення і строк оскарження такої бездіяльності відраховується саме з цього часу, а не з часу, коли про таку бездіяльність довідався скаржник з повідомлення органу прокуратури.

Проте заявник до слідчого судді із даною скаргою на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою звернувся лише 19.03.2024, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку з моменту відповідної бездіяльності щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за відповідною заявою скаржника.

Водночас заявник у скарзі не порушує питання про поновлення строку для оскарження бездіяльності уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для повернення скарги на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань скаржникові.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За змістом положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє заявника права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченого ст.ст.303-304 КПК України, із даною скаргою. Водночас слідчий суддя вважає за необхідне довести до відома те, що незважаючи на пропущений ним встановлений ч.1 ст.304 КПК України строк і повернення даної скарги, він вправі знову, за потребою, звернутися до суду із скаргою аналогічного змісту, доповнивши її клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням відповідних підстав.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 214, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити скаржникові, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді з дотриманням вимог КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1