Справа № 159/333/23 Провадження №11-кп/802/76/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2023 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Ковеля Волинської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, непрацюючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий: 29.11.2017 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, відповідно до ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 01.06.2017 та призначено до відбуття 4 роки 8 місяців позбавлення волі, на підставі постанови Маневицького районного суду від 26.06.2019 звільнений умовно-достроково 03.07.2019, невідбутий строк покарання 1 рік 15 днів; 05.02.2021 Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, відповідно до ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 29.11.2017 та призначено до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнений 31.08.2022 постановою Маневицького районного суду від 23.08.2022 умовно-достроково, невідбутий строк покарання 7 місяців 22 дні, -

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 05.02.2021 та остаточно ОСОБА_8 визначено до відбуття 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Початок відбування покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 період перебування обвинуваченого під вартою з 24.11.2022 по 07.12.2022 включно.

Заставу як запобіжний захід після набрання вироком законної сили скасовано.

Грошові кошти в сумі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень внесенні на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України у Волинській області (квитанція №0.0..1 від 06.12.2022) визначено повернути заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ) жительці АДРЕСА_1 .

Вироком вирішено питання про процесуальні витати та речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 , 24.11.2022 близько 11 год. 00 хв, в умовах воєнного стану, що діє на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, дія якого продовжена Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, перебуваючи в приміщенні бібліотеки закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №8 м.Ковеля, розташованого за адресою: м.Ковель, вул.Театральна, 21, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний ОСОБА_10 гаманець вартістю 99 грн. 67 коп. з наявними в ньому грошовими коштами в сумі 275 грн., який знаходився у сумці потерпілої, та з викраденим майном намагався покинути місце вчинення злочину. Однак, виконавши усі дії, які вважав необхідним, не зміг довести кримінальне правопорушення до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений потерпілою. На вигук ОСОБА_10 повернути викрадені у неї речі ОСОБА_8 кинув в напрямку останньої належний їй гаманець та втік з місця події.

У поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій, вважає вирок суду незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, безпідставного та невмотивованого призначення надто суворого покарання. Зазначає, що судом при постановлені вироку та обрані виду і міри покарання порушено вимоги ст.65 КК України. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, пом`якшуючу обставину. Просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання змінити та призначити менш суворе покарання.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які, кожен зокрема, апеляційну скаргу просили задовольнити, прокурора, яка апеляційну скаргу заперечила та просила залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочину, за який його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України є правильною і також не оскаржується.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину та особі обвинуваченого через тяжкість покарання є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, а саме, те, що останній позитивно характеризується по місцю відбування покарання, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, однак раніше неодноразово судимий, знову вчинив аналогічний умисний злочин в період умовно-достроково звільнення, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Між тим, апеляційний суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

Врахувавши ці та інші обставини справи, зокрема і ті, на які посилається в апеляції захисник, в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому саме у виді позбавлення волі, разом з тим, знайшов за можливе і необхідне призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання.

Обране судом покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав для зміни вироку з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Доводи захисника, які наведені в апеляційні скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07 липня 2023 року відносно останнього, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді