Справа № 522/7191/23
Провадження по справі №1-кс/522/963/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

19 лютого 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що група невстановлених осіб, які діють на території м. Одеси та Одеської області, здійснюють умисні дії, з метою зміни меж території державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічно розповсюджують матеріали із закликами до вчинення таких дій.

Згідно матеріалів виконаної постанови про проведення слідчих (розшукових) дій, які надійшли з ВКІБ УСБУ в Одеській області за №65/2/2183 від 03.10.2023, №65/2/2383 від 03.11.2023, №65/2/2688 від 27.12.2023, №65/2/2696 від 29.12.2023, а також протоколу огляду від 02.11.2023 (дані акаунту « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Telegram» за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 протоколу огляду від 02.11.2023 (дані акаунту « ОСОБА_8 » в соціальній мережі «Telegram» за веб-адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 протоколом огляду від 27.12.2023 (дані біржі «KUNA») встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, може бути причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), який може здійснювати умисні дії, з метою зміни меж території державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, в тому числі можливо шляхом передачі грошових коштів (активів) представникам держави-агресора.

25.01.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «RealMe» чорного кольору у чохлі сірого кольору з сім картками мобільного оператору «Водафон» з номером телефону НОМЕР_1 , мобільного оператору «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 та

IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;

- ноутбук чорного кольору «HP Probook 5310m»;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_5

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_6 ;

- банківська карта «Приватбанк» НОМЕР_7 ;

- банківська карта «Приватбанк» НОМЕР_8 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 .

Зазначені речі, предмети та документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

26.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

26.01.2024 слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з клопотанням про накладення арешту на майно вилученого 25.01.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

02.02.2024 слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області старший лейтенант юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з уточненим клопотанням про накладення арешту на майно вилученого 25.01.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

05.02.2024 слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 частково задовольнив (ухвала слідчого судді Приморського районного суду ОСОБА_1 від 05.02.2024 справа № 522/7191/123 провадження по справі № 1 кс/522/563/24) уточнене клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , але слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси

ОСОБА_1 не було прийнято рішення щодо мобільного телефону «RealMe» чорного кольору у чохлі сірого кольору з сім картками мобільного оператору «Водафон» з номером телефону НОМЕР_1 , мобільного оператору «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 та IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;

Зважаючи на те, що зазначені у клопотанні речі та документи мають значення речових доказів, з метою недопущення пошкодження цього майна, псування, знищення та забезпечення їх належного зберігання, слідчий звернувся до суду з клопотаннями про накладення арешту на майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити їх з наведених підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні залишили вирішення питання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні УСБУ в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 17.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 110-2, ч. 2 ст. 114-2 КК України.

26.01.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України пособництво державі-агресору, за ознаками: умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Санкція статті 111-2 КК України передбачає покарання до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

В рамках вказаного кримінального провадження був проведений обшук за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення яких було виявлено та вилучено мобільний телефон «RealMe» чорного кольору у чохлі сірого кольору з сім картками мобільного оператору «Водафон» з номером телефону НОМЕР_1 , мобільного оператору «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 та IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово вилучений мобільний телефонвідповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно вилучене з метою дослідження вказаних речових доказів.

Слідчим суддею було ретельно перевірено клопотання та надані до нього додатки, перелік майна і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, тому є правові підстави для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, відповідно до сталої судової практики, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи, що вилучені речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, в рамках даного кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, а тому є необхідність в накладенні арешту на мобільний телефон на даній стадії досудового слідства.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно (із забороною відчуження, розпорядження та користування), яке було вилучене 25.01.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон «RealMe» чорного кольору у чохлі сірого кольору з сім картками мобільного оператору «Водафон» з номером телефону НОМЕР_1 , мобільного оператору «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 та IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_6 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 21.02.2024 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_9

19.02.2024