Справа № 308/3267/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/3267/24, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000579 від 30.11.2023 року , про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ляхівці, Ужгородського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у квітні 2022 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, під час пошуку грибів у лісі неподалік села Ярок Ужгородського району Закарпатської області, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи вимоги законодавства України, про те, що бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а відтак він усвідомлював, що ним порушується положення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, вимог п. «а» «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471ХІІ від 17 червня 1992 року, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 15 жовтня 1992 року, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, знайшов та привласнив 60 бойових автоматичних патронів центрального бою, калібру 5,45*39 мм, які споряджені звичайною кулею (7Н6), які є боєприпасами та придатні для стрільби, а також, 8 патронів, що є бойовими гвинтівковими патронами центрального бою, калібру 7,62*54R із звичайною кулею (ЛПС), які є боєприпасами та придатні для стрільби.

Після чого, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, всупереч вимог Інструкції Міністерства внутрішніх справ України № 622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництво для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також до боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав 60 бойових автоматичних патронів центрального бою, калібру 5,45*39 мм, які споряджені звичайною кулею (7Н6), які є боєприпасами та придатні для стрільби, а також, 8 патронів, що є бойовими гвинтівковими патронами центрального бою, калібру 7,62*54R із звичайною кулею (ЛПС), які є боєприпасами та придатні для стрільби, за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , які 29.11.2023 в період з 07.50 год. по 09.40 год. вилучено працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку.

Крім цього, у жовтні 2023 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на узбіччі автодороги у селищі Середнє Ужгородського району Закарпатської області, неподалік вулиці Борканюка, прямуючи у бік свого місця проживання, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, спрямованих на придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту (для власного вживання), всупереч положенням ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знайшов поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження коричневого кольору, що є канабісом та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є канабісом, які відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений відповідно до Списку № 1 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, загальна маса канабісу становить 31,6698 гр., що відповідно до Таблиці 1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, перевищує невеликі розміри, але є менше від великих розмірів, які (наркотичні засоби - канабіс), у подальшому, привласнив, тим самим здійснив незаконне придбання наркотичних засобів.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч положенням ч. 2 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно зберігав у шафі, яка розташована у прибудові до житлового будинку за своїм місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без мети збуту, для власного вживання, поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження коричневого кольору, що є канабісом та паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, що є канабісом, які відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, загальна маса канабісу становить 31,6698 гр., до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції, що мало місце у період з 07.50 год. по 09.40 год. 29.11.2023, під час проведення санкціонованого обшуку, тим самим ОСОБА_3 здійснив незаконне зберігання наркотичних засобів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились : у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст. 309 КК України.

До суду надійшов обвинувальний акт разом із угодою про визнання винуватості укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання винуватості від 20.02.2024 року, яку прокурор просив затвердити, з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України. Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст. 309 КК України. Згідно з даними угоди прокурор ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст. 309 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст. 309 КК України, а саме: за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці; за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглиненням менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

При цьому сторони дійшли висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та поклавши на нього обов`язкі, передбачені ст. 76 КК України.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_3 згоден. Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України та ч.1 ст. 309 КК України визнав повністю. Окрім того, ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 20.02.2024 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 20.02.2024 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а за ч.1 ст.309 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 20.02.2024 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно статті 67 КК України не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 20.02.2024 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про існування щодо обвинуваченого ОСОБА_3 чинного запобіжного заходу будь якого виду.

Клопотань у порядку, передбаченому ст. 331 та главою 18 КПК України, про застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, від сторони обвинувачення не надходило.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази :

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Заходи забезпечення кримінального провадження

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2023 року у справі за №308/21777/23 було накладено арешт на речі гр. ОСОБА_3 .

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження містять документально підтверджені витрати держави на проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/107-23/11772-НЗПРАП від 07 грудня 2023 року та становлять 1434,00 гривень та на проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/107-23/11700-ХЗ від 06 грудня 2023 року, що становлять 956, 00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368,370,374,376,395, 469, 472 - 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 20.02.2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці;

- за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на засудженого ОСОБА_3 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розяснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 2390,00 гривень за проведення судових експертиз.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати. Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.12.2023 року у справі за №308/21777/23 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні :

- суха речовина рослинного походження коричневого кольору, яка поміщена до спеціального пакету НПУ WAR 1049958; суха подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходиться у паперовому згортку білого кольору, яка поміщена до спеціального пакету НПУ СУ ВУМ 1010706; круглий металевий предмет, ззовні схожий на подрібнювач, що упакований до спеціального пакету «Національна поліція України» PSP1519589; металевий круглий предмет, для куріння, що упакований до паперового конверту «Національна поліція України Слідче управління»; пластикова пляшка, яка упакована до спеціального пакету «Національна поліція України Слідче управління» PSP 3061337; трубка зеленого кольору, пластикова пляшка з маркуванням «Sprite», пластикова пляшка з маркуванням «Закарпатське» зеленого кольору, що упаковані до спеціального пакету «Національна поліція У країни» SUD 3006829, - після вступу вироку в законну силу - знищити;

- 60 бойових автоматичних патронів центрального бою, калібру 5,45*39 мм, які споряджені звичайною кулею (7Н6), які є боєприпасами та придатні для стрільби, а також, 8 патронів, що є бойовими гвинтівковими патронами центрального бою, калібру 7,62*54R із звичайною кулею (ЛПС», які є боєприпасами та придатні для стрільби, - після вступу вироку в законну силу - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1