Вирок

Іменем України

23.02.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пустомити, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2023 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 31.10.2023 року близько 14:00 год., будучи засудженим вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2023 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, всупереч вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», згідно якого заборонено незаконний обіг психотропних речовин, не маючи на це спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропних речовин, перебуваючи неподалік технічного коледжу Національного університету «Львівська політехніка», що по вул. Пулюя, 30 у м. Львові, помітив біля лавки на землі два паперових згортки, які відкрив та у яких виявив два зіп-пакети із вмістом кристалічної речовини білого кольору невідомого походження, яку він, як особа, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, ідентифікував для себе, як психотропні речовини (так звані, «Солі»), та, усвідомлюючи, що знахідка є психотропною речовиною, обіг якої заборонено, усвідомлюючи протиправність відповідних своїх дій, діючи умисно, підняв його та помістив їх у ліву внутрішню кишеню куртки, у яку був одягнений, чим незаконно придбав (знайшов шляхом привласнення знайденого), та почав зберігати при собі для подальшого власного використання без мети збуту та зберігав до моменту виявлення його з ними працівниками поліції.

В подальшому, 30.10.2023, близько 14:40 год., перебуваючи по вул. Пулюя, 26, у мЛьвові, ОСОБА_4 був виявлений і зупинений працівниками Національної поліції України, а саме: ДОП СДОП ВП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 та ДОП СДОП ВП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 , які там в цей час здійснювали патрулювання та відпрацювання території Франківського району м. Львова з метою недопущення вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів та на думку яких, він, при їх наближенні, почав поводитися підозріло. Вказані працівники поліції, підійшовши до нього представилися, у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» пред`явили свої службові посвідчення у розгорнутому вигляді та запитали в останнього його анкетні дані та чи має він при собі заборонені обігом речі. У відповідь на вказані запитання ОСОБА_4 представився, а також повідомив, що в нього при собі є два зіп- пакети із вмістом кристалічної речовини білого кольору, зі слів ОСОБА_4 психотронна речовина «Солі», яку зі слів останнього, він знайшов та зберігав при собі без мети збуту, для власного використання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, просив суворо не карати. Показав суду, що 31.10.2023 року близько 14:00 год. помітив біля лавки на землі два паперові згортки, та помістив їх у кишеню, для власного використання. На даний час проходить курс амбулаторного лікування у зв`язку із вживанням «Солів».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є студентом, раніше судимим, відповідно до довідки №689 від 06.11.2023 року на обліку у лікаря психіатра не перебуває, відповідно до довідки №631 від 06.11.2023 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину та те, що обвинувачений проходить лікування від наркозалежності.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, з урахуванням суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, те, що обвинувачений є студентом, через відсутність місця роботи не має можливості оплатити штраф, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого, йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Водночас, із врахуванням вищенаведеного, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 75-78 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю його поведінки.

Також, судом враховується, що ОСОБА_4 засуджений вироком Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2023 року, до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.

Запобіжний захід та інші заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

З урахуванням положень ст.124 КПК України витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1000 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень - виконувати самостійно.

Речові докази:

- один змив із паперових згортків, в яких знаходилися зіп-пакетиз вмістом кристалічної речовини білого коліру, який поміщено в паперовий згорток, що в конверті "Національна поліція України" коричневого кольору NPU-0026722 - знищити.

- PVP масою 0,1704 грама, 0,2052 грама що знаходиться в спец.пакеті №1113080 - передати 7 прикордонному Карпатському загону Державної прикордонної служби України (військовій частині НОМЕР_1 ) з метою використання для забезпечення дресирування службових собак.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням експертизи в сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн.,00коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1