Справа № 362/3008/24
Провадження № 1-кс/362/367/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 травня 2024 року

слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в місті Василькові Обухівського району Київської області клопотання прокурора Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням у якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 разом із ключами до нього та насипом чорного кольору зовні схожого на чорнозем, що мітиться в кузові вказаного вантажного автомобіля, які є речовими доказами у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на мету збереження речових доказів.

Прокурор в судове засідання не прибув, про причини свого неприбуття суду не повідомив.

Власників майна і його представника в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання в частині накладення арешту на автомобіль, оскільки не вважають його доказом вчинення злочину.

Вислухавши думку власника майна і його представника та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 30.04.2024 року відомості про перевезення чорнозему без відповідних документів, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 241 111 400 003 06 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 293-1 КК України.

Протоколом огляду місця події від 29.04.2024 року підтверджується факт виявлення і вилучення у ОСОБА_3 зазначених автомобіля марки «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 разом із ключами до нього та насипом чорного кольору зовні схожого на чорнозем, що мітився в кузові вказаного вантажного автомобіля.

Постановою слідчого від 29.04.2024 року вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Оскільки, під час розгляду клопотання встановлено, що зареєстровано кримінальне провадження щодо незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, приходжу до висновку, що відповідно до норм статті 170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення права на розпорядження і користування майном у вигляді насипу чорного кольору зовні схожого на чорнозем, що мітився в кузові вказаного вантажного автомобіля, з метою забезпечення його збереження та для запобігання можливості його знищення.

Тим самим, мету арешту майна буде забезпечено саме у такий спосіб, що є цілком достатнім для належного збереження вказаних речових доказів.

Вирішуючи дане клопотання по суті вимог відносно вилучених автомобіля й ключів до нього, слідчий суддя виходить з наступного.

Дане клопотання подано слідчим із посиланням на пункт 1 частини другої статті 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, відповідно до частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із нормою статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Пункт 2 частини другої статті 173 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Одночасно, за змістом клопотання слідчий вказує на необхідність збереження речових доказів у вигляді автомобіля із ключами до нього.

Натомість, дане кримінальне провадження має кваліфікацію пов`язану із незаконним заволодінням ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель.

У зв`язку із цим, слідчий суддя приходить до висновку, що автомобіль із ключами, які вилучено під час огляду не можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні щодо незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель.

Тобто, у даному випадку відсутні достатні підстави вважати, що вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Зокрема, обставини незаконного заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель можуть бути підтверджені змістом протоколів складених за результатами проведення слідчих за місцем вилучення поверхневого шару земель, змістом протоколу огляду місця події від 29 квітня 2024 року у якому зафіксовано землю яку перевозили та висновком експерта про склад земель, які було виявлено у кузові вказаного автомобіля.

Воднораз, суд наголошує на тому, що даний автомобіль не є засобом чи знаряддям за допомогою якого було здійснено незаконне заволодіння ґрунтовим покривом (поверхневим шаром) земель, оскільки таке заволодіння здійснюється за допомогою спеціальної техніки, яка застосовується для зняття поверхневого шару земель.

Натомість, саме вилучений автомобіль марки «Камаз» із кузовом абсолютно не пристосований для зняття ґрунтового покриву (поверхневого шару) земель, а призначений для транспортування вантажів!

Отже, вказаний автомобіль не було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 239-1 КК України, а було використано лише для перевезення земляного насипу.

Таким чином, з урахуванням кваліфікації кримінального правопорушення яке розслідується та вид вилучених речей, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені під час огляду автомобіль і ключі не є тимчасово вилученим майном в розумінні норми частини другої статті 167 КПК України, оскільки відсутні достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи:

- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини першої статті 173 КК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зокрема, під час розгляду клопотання в судовому засіданні не доведено необхідність арешту автомобіля і ключів до нього.

Як наслідок, відносно автомобіля і ключів відсутні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином, враховуючи норми статей 170 173 Глави 17 Розділу ІІ КПК України, приходжу до висновку про відсутність підстав для арешту автомобіля і ключів до нього.

За таких обставин, клопотання є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в обсязі визначеному судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170 175 КПК України,

У Х В А Л И В:

Частково задовольнити клопотання.

Накласти арешт на насип чорного кольору зовні схожий на чорнозем, що мітиться в кузові вантажного автомобіля марки «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом заборони розпорядження і користування ним.

Відмовити в задоволенні решти вимог клопотання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Дата складення повного судового рішення 03 травня 2024 року.