Справа №487/2713/24
Провадження №1-кс/487/2232/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2024 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000430 від 25.03.2024, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2024 слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором відділу Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчий зазначив, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 25.03.2024, за підозрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України.

13.03.2024 в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_6 із повістками про виклик останнього до слідчого на 18.03.2024, 19.03.2024 та 20.03.2024, для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, вказане повідомлення про підозру та повістки про виклик розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

В той же час, проведені слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 свідчать про те, що він переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України. Опубліковані в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повістки про виклик підозрюваний ОСОБА_6 без поважних причин проігнорував та про причини своєї неявки орган досудового розслідування не повідомив.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000430 від 25.03.2024, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в зв`язку зі збройною агресією РФ, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022№ 2102-ІХ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, та діє на теперішній час.

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці Конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та російська федерація (далі за текстом - Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом - Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Додаткового протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні.

В умовах міжнародного збройного конфлікту, значна частина території Херсонської області, починаючи з 24.02.2022 у тому числі місто Херсон - з 01.03.2022 по 11.11.2022, перебувало під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ, зокрема із залученням військовослужбовців військ національної гвардії РФ (далі - внг РФ), які входили до складу допоміжного пункту управління 50 оброп.

У березні - жовтні 2022 року для досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовими РФ та представниками інших силових структур, за підтримки вищого керівництва РФ, в захоплених приміщеннях державних органів і установ міста Херсон та області організовано місця для нелегального ув`язнення, катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску для одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою - агресором.

Органом досудового розслідування встановлено, що 09.03.2022 приблизно о 12 годині (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) військовослужбовці внг РФ, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи за наказом та під керівництвом особи, обвинувальний акт стосовно якої направлено до суду, а також інших невстановлених осіб з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ, будучи озброєними, примусили діючого на той час начальника ізолятору тимчасового тримання № 1 ГУНП в Херсонській області (далі - ІТТ № 1) ОСОБА_7 віддати ключі від всіх приміщень ізолятору, тобто фактично захопили та встановили свій контроль над ІТТ № 1, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено виключно з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування до цивільного населення Херсонської області для отримання відомостей, що цікавили окупаційну владу та військових РФ.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не раніше 09.03.2022, невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ залучили до реалізації спільного плану стрільця роти оперативного призначення 143 полку оперативного призначення (в/ч НОМЕР_1 ) 50 оброп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_6 був достовірно обізнаний про те, що між РФ та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, відкрито носив автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим РФ, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Додаткового протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

У період часу з початку березня по кінець жовтня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , діючи під керівництвом особи, обвинувальний акт стосовно якої направлено до суду, а також інших невстановлених осіб з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ та за попередньою змовою групою осіб з невстановленими військовослужбовцями РФ, перебуваючи в окупованому місті Херсон, умисно, порушуючи ст. ст. 27, 31, 32, 147 Конвенції та ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І, виконував функції конвойного, вчиняв нелюдяне поводження та забезпечував нелегальне ув`язнення цивільних осіб, які утримувались в приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 .

Так, 03 травня 2022 року приблизно об 11 годині (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) троє невстановлених військовослужбовців РФ, перебуваючи на блокпосту в районі Корабельної площі в м. Херсоні, погрожуючи вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного насильства, без складання процесуальних документів, затримали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (РФ).

Відразу після затримання потерпілого ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , де він утримувався до 10.05.2022.

З 03 до 10 травня 2022 року військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , виконуючи функції конвойного в зазначеному місці несвободи, забезпечував режим нелегального ув`язнення ОСОБА_8 та інших осіб, який був поєднаний з нелюдяним поводженням щодо них. Потерпілий утримувався у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, у приміщенні непридатному для тривалого перебування людини, в якому він страждав від голоду та відсутності місця для сну. ОСОБА_8 не надавались предмети гігієни або можливість прийняти душ, він піддавався постійним вербальним погрозам, тобто перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але не мав можливості вільно залишити місце утримання.

В один із днів утримання ОСОБА_8 (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 вивів його з камери та із застосуванням психологічного і фізичного насильства, яке полягало в надяганні шапки на очі для дезорієнтації у приміщенні, а також в заламуванні рук за спину, конвоював потерпілого до одного з кабінетів, де двоє невстановлених військових РФ допитували останнього та катували.

Лише 10.05.2022 приблизно о 13 годині (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) потерпілого ОСОБА_8 звільнено з місця утримання, без надання будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Крім того, 09 травня 2022 року приблизно о 10 годині (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) шестеро невстановлених військовослужбовців РФ, перебуваючи на блокпосту біля Хлібзаводу АДРЕСА_3 , погрожуючи вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного насильства, без складання процесуальних документів, затримали ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (РФ).

Відразу після затримання потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , де він утримувався до 15.07.2022.

З 09 травня до 15 липня 2022 року військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , виконуючи функції конвойного в зазначеному місці несвободи, забезпечував режим нелегального ув`язнення ОСОБА_9 та інших осіб, який був поєднаний з нелюдяним поводженням щодо них. Потерпілий утримувався у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, у приміщенні непридатному для тривалого перебування людини, в якому він страждав від голоду та відсутності місця для сну. ОСОБА_9 не надавались предмети гігієни або можливість прийняти душ, він піддавався постійним вербальним погрозам, тобто перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але не мав можливості вільно залишити місце утримання.

Під час нелегального ув`язнення ОСОБА_9 (точний час та дати досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_6 , щонайменше тричі виводив його з камери та із застосуванням психологічного і фізичного насильства, яке полягало в надяганні шапки на очі для дезорієнтації у приміщенні, а також в заламуванні рук за спину, конвоював потерпілого до одного з кабінетів, де невстановлені військові РФ допитували останнього та катували.

Лише 15.07.2022 приблизно о 15 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 звільнено з місця утримання, без надання будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Також, 21 липня 2022 року приблизно о 06 годині 30 хвилин (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) щонайменше вісім невстановлених військовослужбовців РФ на трьох автомобілях невстановленого типу та марки прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де проживав потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Погрожуючи вогнепальною зброєю, без складання процесуальних документів, вказані особи затримали потерпілого, який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (РФ).

Відразу після затримання ОСОБА_10 перевезено та ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , де він утримувався до 01.08.2022.

З 21 липня до 01 серпня 2022 року військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , виконуючи функції конвойного в зазначеному місці несвободи, забезпечував режим нелегального ув`язнення ОСОБА_10 та інших осіб, який був поєднаний з нелюдяним поводженням щодо них. Потерпілий утримувався у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, у приміщенні непридатному для тривалого перебування людини, в якому він страждав від голоду та відсутності місця для сну. ОСОБА_10 не надавались предмети гігієни або можливість прийняти душ, він піддавався постійним вербальним погрозам, тобто перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але не мав можливості вільно залишити місце утримання.

Під час нелегального ув`язнення ОСОБА_10 (точний час та дати досудовим розслідуванням не встановлені), ОСОБА_6 щонайменше двічі виводив його з камери та із застосуванням психологічного і фізичного насильства, яке полягало в надяганні шапки на очі для дезорієнтації у приміщенні та у штовханні в спину, від чого він ударявся головою об стіну, конвоював потерпілого для дактилоскопіювання, а також до одного з кабінетів, де невстановлені військові РФ допитували останнього і катували.

Лише 01.08.2022 приблизно о 17 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_10 звільнено з місця утримання, без надання будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

На думку органу досудового розслідування, військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими військовослужбовцями та представниками силових структур РФ, вчинив жорстоке поводження з цивільними особами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що виражалось у нелюдяному поводженні (утримання в камерах непристосованих до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавлення їжі та води, ненадання медичної допомоги) та завданні фізичних (заламування рук за спину, штовхання), а також психологічних страждань (надягання шапки на очі для дезорієнтації в приміщенні) та забезпечені режиму нелегального ув`язнення потерпілих, чим порушили ст. ст. 27, 31, 32, 147 Конвенції та ч. 2 ст. 75 Протоколу І.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з березня до жовтня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , діючи під керівництвом особи, обвинувальний акт стосовно якої направлено до суду, а також інших невстановлених осіб з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади РФ, за попередньою змовою групою осіб, виконуючи функції конвойного в місці несвободи, облаштованому в захопленому приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, вчинив умисні дії, що полягали у пособництві іншим військовослужбовцям РФ щодо заподіяння фізичних страждань (побоїв та тілесних ушкоджень) тобто катування потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 з метою отримання інформації на користь окупаційних військ, поєднаних з умисним вбивством потерпілого ОСОБА_11 ..

Так, 03 травня 2022 року приблизно об 11 годині (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) троє невстановлених військовослужбовців РФ, перебуваючи на блокпосту в районі Корабельної площі в м. Херсоні, погрожуючи вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного насильства, без складання процесуальних документів, затримали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (РФ).

Відразу після затримання потерпілого ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , де він утримувався до 10.05.2022.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою надання допомоги (пособництва) іншим військовослужбовцям РФ у жорстокому поводженні (катуванні) з цивільними особами, усуваючи перешкоди до вчинення злочину, в один із днів утримання ОСОБА_8 (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено), вивів його з камери та із застосуванням психологічного і фізичного насильства, яке полягало в надяганні шапки на очі для дезорієнтації у приміщенні, а також в заламуванні рук за спину, конвоював потерпілого до одного з кабінетів, де двоє невстановлених військових РФ допитували та катували останнього, шляхом нанесення невизначеної кількості ударів ногами, руками та гумовою палицею по всьому тілу, з вимогою надати інформацію про місцезнаходження учасників територіальної оборони м. Херсона. Після закінчення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , без надання ОСОБА_8 медичної допомоги, конвоював його до камери, де забезпечував режим нелегального ув`язнення та утримував для подальших катувань.

Крім того, 09 травня 2022 року приблизно о 10 годині (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) шестеро невстановлених військовослужбовців РФ, перебуваючи на блокпосту біля Хлібзаводу № 3 по вул. І. Кулика в м. Херсоні , погрожуючи вогнепальною зброєю, із застосуванням фізичного насильства, без складання процесуальних документів, затримали ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (РФ).

Відразу після затримання потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , де він утримувався до 15.07.2022.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою надання допомоги (пособництва) іншим військовослужбовцям РФ у жорстокому поводженні (катуванні) з цивільними особами, усуваючи перешкоди до вчинення злочину, під час нелегального ув`язнення ОСОБА_9 щонайменше тричі (точний час та дати досудовим розслідуванням не встановлені), виводив його з камери та із застосуванням психологічного і фізичного насильства, яке полягало в надяганні шапки на очі для дезорієнтації у приміщенні, а також в заламуванні рук за спину, конвоював потерпілого до одного з кабінетів, де військовослужбовці рф у кількості від 3 до 4 осіб допитували та катували останнього шляхом нанесення 5 - 7 ударів ногами, руками в область грудної клітини та не менше 4 ударів гумовою палицею по ногам, з вимогою надати неправдиву інформацію про допомогу Збройним силам України. Після закінчення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , без надання ОСОБА_9 медичної допомоги, конвоював його до камери, де забезпечував режим нелегального ув`язнення та утримував для подальших катувань.

Також, 21 липня 2022 року приблизно о 06 годині 30 хвилин (точний час у ході досудового розслідування не встановлено) щонайменше вісім невстановлених військовослужбовців російської федерації на трьох автомобілях невстановленого типу та марки прибули за адресою: АДРЕСА_4 , де проживав потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Погрожуючи вогнепальною зброєю, без складання процесуальних документів, вказані особи затримали потерпілого, який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (РФ).

Відразу після затримання ОСОБА_10 перевезено та ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , де він утримувався до 01.08.2022.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою надання допомоги (пособництва) іншим військовослужбовцям РФ у жорстокому поводженні (катуванні) з цивільними особами, усуваючи перешкоди до вчинення злочину, під час нелегального ув`язнення ОСОБА_10 щонайменше один раз (точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені), виводив його з камери та із застосуванням психологічного і фізичного насильства, яке полягало в надяганні шапки на очі для дезорієнтації у приміщенні та у штовханні в спину, від чого він ударявся головою об стіну, конвоював потерпілого до одного з кабінетів, де військовослужбовці РФ у кількості від 4 до 5 осіб допитували та катували останнього шляхом нанесення не менше двох ударів гумовою палицею в область спини з вимогою надати неправдиву інформацію про допомогу Збройним силам України. Після закінчення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , без надання ОСОБА_10 медичної допомоги, конвоював його до камери, де забезпечував режим нелегального ув`язнення та утримував для подальших катувань.

Крім того, в ніч з 17 на 18 червня 2022 року військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , виконуючи функції конвойного в місці несвободи, облаштованому в захопленому приміщенні ІТТ АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, вчинив умисні дії, що полягали у пособництві двом особам, обвинувальний акт стосовно яких направлено до суду, а також трьом невстановленим військовослужбовцям РФ в жорстокому поводженні (катуванні) та умисному вбивстві цивільної особи.

Так, 12 червня 2022 року приблизно о 22 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) шестеро невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців РФ, за попередньою змовою між собою, прибули за адресою: АДРЕСА_5 , будучи озброєними вогнепальною зброєю, погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі непокори, без складання процесуальних документів, затримали потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відразу після затримання потерпілого ув`язнено до камери АДРЕСА_6 , де останній незаконно утримувався впродовж тижня.

В ніч з 17 на 18 червня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 разом з двома особами, обвинувальний акт стосовно яких направлено до суду та трьома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями РФ, зайшли до камери № 7, де утримувались ОСОБА_11 та ще двоє ув`язнених.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , діючи з метою надання допомоги (пособництва) вказаним військовим РФ в катуванні ОСОБА_11 , свідомо припускаючи настання його смерті, став на охорону вхідних дверей всередині камери, створюючи безпечні умови для інших співучасників злочину від ув`язнених осіб, тобто усунув перешкоди для вчинення злочину, та вів спостереження за катуванням та вбивством ОСОБА_12 під час його вчинення в камері з метою забезпечити реалізацію спільного умислу, а також недопущення фізичного супротиву потерпілих та можливої їх втечі.

У цей час дві особи, обвинувальний акт стосовно яких направлено до суду, та троє невстановлених досудовим розслідуванням військовослужбовців РФ, переслідуючи єдиний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та свідомо припускаючи їх настання, здійснили катування потерпілого ОСОБА_11 та умисне протиправне заподіяння смерті останньому (вбивство), шляхом нанесення йому численних ударів руками та ногами по всьому тілу, обличчю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної порожнини, а саме множинних двобічних прямих переломів ребр, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких він помер у камері № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, військовослужбовець внг РФ ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, надавав допомогу (пособництво) військовослужбовцям Рф у жорстокому поводженні з нелегально ув`язненими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка виразилась у конвоюванні потерпілих для катування та спостереженні за ними перед катуванням та під час їх вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу, а також у пособництві в умисному вбивстві ОСОБА_11 , котрий перебував під захистом, чим порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 Конвенції та ч. 2 ст. 75 Протоколу І.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 438 КК України, а саме у пособництві у жорстокому поводженні з цивільним населенням, поєднаному з умисним вбивством, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень (злочинів) підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протокол огляду приміщення від 17.11.2022 , а саме приміщення ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами проведення якого зафіксовано сліди вчинених злочинів, зокрема приміщення, які були пристосовані для катувань, допитів, утримання цивільних осіб, 119 об`єктів, серед яких засоби для катування та нанесення тілесних ушкоджень, службову документацію, яка підтверджує факт захоплення та перебування військових рф в ІТТ № 1;

- 12.05.2023 допитано в якості потерпілої ОСОБА_13 , яка в ході допиту повідомила, що шестеро невстановлених військовослужбовців РФ прибули за адресою проживання ОСОБА_11 , будучи озброєними вогнепальною зброєю та погрожуючи застосуванням фізичного насильства у разі непокори, без складання процесуальних документів, затримали потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого на автомобілі марки «УРАЛ» повезли у невідомому напрямку;

- 20.11.2022, 28.03.2023, 04.04.2023 та 24.07.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_14 , який в ході допитів повідомив, що він з 08.06.2022 по 12.07.2022 під час окупації міста перебував в полоні у російських військових та безпідставно утримувався в ІТТ №1. Потерпілий вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка виконувала функції конвоїра. Також, повідомив, що утримувався в одній камері під № 7 з ОСОБА_11 . До утримуваних застосувалось фізичне насильство, що полягало в систематичному побитті, жорстокому поводженні та катуванні. Вночі з 17 на 18 червня 2022 року до камери № 7 ІТТ № 1, де утримувався потерпілий, увійшли п`ятеро військовослужбовців РФ разом з ОСОБА_6 , та почали наносити удари по всьому тілу та обличчю іншого ув`язненого - ОСОБА_11 . У цей час ОСОБА_6 був всередині камери та охороняв двері, щоб ніхто з інших ув`язнених не чинив опір. Після того, як побиття закінчилось, військові РФ покинули камеру №7. Через деякий час ОСОБА_11 помер, жодна допомога йому так і не була надана;

- 28.03.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка виконувала функції конвоїра, а також здійснювала охорону дверей камери, у той час як ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та інші військові РФ наносили тілесні ушкодження ОСОБА_11 , від яких той незабаром помер;

- 24.07.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_14 , який впізнав потерпілого ОСОБА_11 , як особу, яку військові РФ вбили в камері №7 ІТТ № 1;

- 24.07.2023 за участі потерпілого ОСОБА_14 проведено слідчий експеримент під час якого потерпілий розказав та показав обставини вбивства військовими РФ потерпілого ОСОБА_11 в камері № 7 ІТТ № 1;

- 21.07.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_17 , який в ході допиту повідомив, що працюючи водієм-санітаром у КП «Ритуальна служба м.Херсона» забирав труп потерпілого ОСОБА_11 з ІТТ №1, бачив на трупі тілесні ушкодження;

- 21.07.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 , який впізнав потерпілого ОСОБА_11 , як особу, труп якого він забирав з ІТТ №1;

- 21.07.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_17 , який впізнав ОСОБА_15 , як особу, яка перебуваючи на території ІТТ №1 здійснювала передачу КП «Ритуальна служба м.Херсона» трупа потерпілого ОСОБА_11 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 35/233 від 17.08.2023 трупа потерпілого ОСОБА_11 , відповідно до якого останньому заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної порожнини, а саме множинних двобічних прямих переломів ребер, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;

- 05.12.2022, 09.03.2023 та 15.08.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_9 , який в ході допитів повідомив, що він з 09.05.2022 по 15.07.2022 під час окупації міста перебував в полоні у російських військових та безпідставно утримувався в ІТТ №1. Потерпілий вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка щонайменше тричі застосувала до ОСОБА_9 психологічне та фізичне насилля, а саме надягала потерпілому шапку на очі для його дезорієнтації у приміщенні, заламувала за спину руки та здійснювала конвоювання до одного з кабінетів ІТТ № 1. Перебуваючи у цьому приміщенні, семеро невстановлених військових РФ, відповідно до заздалегідь розподілених ролей із застосуванням фізичного насильства, яке полягало у нанесенні ударів ногами, руками в область грудної клітини та гумовою палицею по ногам, проводили допити ОСОБА_9 з метою надати неправдиву інформацію про допомогу Збройним силам України;

- 16.12.2022 за участі потерпілого ОСОБА_9 проведено слідчий експеримент під час якого потерпілий розказав та показав обставини його затримання та утримання в ІТТ АДРЕСА_2 ;

- 15.02.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка щонайменше тричі, застосовуючи фізичне та психологічне насильство, здійснювала конвоювання потерпілого на допити, під час яких останнього катували;

- висновком амбулаторної судово-психологічної експертизи № 78/08.2023 від 18.08.2023 потерпілого ОСОБА_9 за яким дії військових РФ (утримання, катування, приниження, знущання та нанесення тілесних ушкоджень) в період часу з 09.05.2022 по 15.07.2022 викликали у потерпілого стан гострого стресу;

- 09.03.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_8 , який в ході допитів повідомив, що він з 03.05.2022 по 10.05.2022 під час окупації міста перебував в полоні у російських військових та безпідставно утримувався в ІТТ №1. Потерпілий вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка щонайменше один раз застосувала до ОСОБА_8 психологічне та фізичне насилля, а саме надягала потерпілому шапку на очі для його дезорієнтації у приміщенні, заламувала за спину руки та здійснювала конвоювання до одного з кабінетів ІТТ № 1. Перебуваючи у цьому приміщенні, двоє невстановлених військових РФ, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, не менше однієї години поспіль проводили допит ОСОБА_8 з метою надати інформацію про місцезнаходження учасників територіальної оборони. У той момент, коли потерпілий не відповідав на поставлені питання двоє невстановлених військових РФ застосовували до ОСОБА_8 фізичне насилля, шляхом нанесення ударів ногами, руками та гумовою палицею по всьому тілу;

- 31.03.2023 за участі потерпілого ОСОБА_8 проведено слідчий експеримент під час якого потерпілий розказав та показав обставини його затримання та утримання в ІТТ АДРЕСА_2 ;

- 09.03.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка щонайменше один раз, застосовуючи фізичне та психологічне насильство, здійснювала конвоювання потерпілого на допит, під час якого останнього катували;

- висновком амбулаторної судово-психологічної експертизи № 038/04.2023 від 05.04.2023 потерпілого ОСОБА_8 за яким дії військових РФ (утримання, катування, приниження, знущання та нанесення тілесних ушкоджень) в період часу з 03.05.2022 по 10.05.2022 викликали у потерпілого стан гострого стресу;

- 25.11.2022, 04.04.2023 допитано в якості потерпілого ОСОБА_10 , який в ході допитів повідомив, що він з 21.07.2022 по 01.08.2022 під час окупації міста перебував в полоні у російських військових та безпідставно утримувався в ІТТ №1. Потерпілий вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка щонайменше двічі застосувала до ОСОБА_10 психологічне та фізичне насилля, а саме надягала потерпілому шапку на очі для його дезорієнтації у приміщенні, штовхаючи у спину здійснювала конвоювання до одного з кабінетів ІТТ № 1. Перебуваючи у цьому приміщенні, четверо невстановлених військових РФ, відповідно до заздалегідь розподілених ролей із застосуванням фізичного насильства, яке полягало у катуванні голками пальців рук та спини, а також у нанесені тілесних ушкоджень долонями в область обличчя та тулубу, проводили допити ОСОБА_10 з метою надати неправдиву інформацію про допомогу Збройним силам України;

- 28.11.2022 за участі потерпілого ОСОБА_10 проведено слідчий експеримент під час якого потерпілий розказав та показав обставини його затримання та утримання в ІТТ АДРЕСА_2 ;

- 04.04.2023 проведено впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка щонайменше двічі, застосовуючи фізичне та психологічне насильство, здійснювала конвоювання потерпілого на допити, під час яких останнього катували.

13.03.2024 у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття 18.03.2024, 19.03.2024, 20.03.2024, останнього до слідчого управління СУ ГУНП в Херсонської області, за фактичним місцем розташування органу досудового розслідування а саме за адресою: АДРЕСА_7 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, 13.03.2024 на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також виклики на 18.03.2024, 19.03.2024, 20.03.2024 для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

На вказані виклики підозрюваний не з`явився, про причини неявки не повідомив, що свідчить про умисні дії ОСОБА_6 , спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування та прокуратури з метою уникнення кримінальної відповідальності, за вчинення особливо тяжких злочинів, а також про переховування останнього на тимчасово окупованій території.

Органом досудового розслідування, встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзди не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

При перевірці вказаною особи за ІПНП встановлено, що інформація відносно останнього відсутня, при перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по 25.03.2024 вищевказаний підозрюваний державний кордон України не перетинав.

25.03.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Після чого, керуючись ст. ст. 36, 110, 217 КПК України 25.03.2024 прокурором прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000226 від 09.03.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру № 0000430.

Отже підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, слідчого та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на тимчасово окупованій території України, крім того ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також факт його не прибуття на виклик до слідчого, без повідомлення причин такого неприбуття.

Сукупність даних обставин, зокрема перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, слугували підставою для розгляду клопотання слідчого в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеню тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за яке законом передбачено позбавлення волі на строк від 8 до 12 років ( ч.1 ст. 438 КК України) та позбавлення волі від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі ( ч.2 ст. 438 КК України), тому він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. На цей час підозрюваний вже перебуває на тимчасово окупованій території та ухиляється від явки до органу досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на осіб, які також залишились на тимчасово окупованій території Херсонської області та стали свідками протиправної діяльності та в подальшому можуть бути допитані як свідки у кримінальному провадженні.

Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, та переслідуючи мету заподіяння шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, може вчинити злочини проти основ національної безпеки України.

Враховуючи все вищевикладене, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження, а незастосування до нього такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання, прокурором було доведено існування обставин, визначених п.3 ч.2 ст.183 КПК України, щодо наявності правових підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя також враховує дані про особу ОСОБА_6 , якому пред`явлено підозру у скоєнні злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції.

Враховуючи вище зазначені обставини, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З урахуванням приписів ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 438, ч.2 ст. 28, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 438 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою.

Після затримання, ОСОБА_6 не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1