Провадження № 1-кс/752/374/24
У Х В А Л А

13 лютого 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суд міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 25.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000670 від 24.05.2023,-

ВСТАНОВИВ:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Скарга обґрунтована тим, що відділом дізнання Голосіївського УП ГУНП у м.Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000670 від 24.05.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

Постановою про закриття кримінального провадження від 25.11.2023 року кримінальне провадження №0000670 від 24.05.2023 було закрито в зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального проступку.

Зазначає, що 22.12.2023 року він, на електронну адресу отримав лист від Голосіївського УП ГУНП у м.Києві, про те, що дізнавачем ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000670.

Вважає, що вказана постанова передчасна та така, що порушує вимоги чинного КПК України. Прийняте рішення дізнавача суперечить ч. 2 ст. 9 КПК України не може відповідати принципу всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

На підставі зазначеного просить скасувати постанову від 25.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000670, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023.

ОСОБА_3 надав заяву в якій просив провести судовий розгляд за його відсутності.

Дізнавач, постанова якого оскаржується в судове засідання для розгляду скарги не з`явився, про час, місце та дату розгляду повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, що на підставі ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Враховуючи строки розгляду скарги, передбачені чинним кримінально-процесуальним кодексом України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 24.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0000670, уповноваженою службовою особою Голосіївського УП ГУНП у м. Києві були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст. 129 КК України.

Кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно нього протиправних дій, а саме про отримання СМС повідомлень у месенджері «Вайбер» з погрозами від невстановленої особи.

25.11.2023 року дізнавачем ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 ухвалена постанова про закриття кримінального провадження №0000670, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження та підстави прийняття такого рішення.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження врегульовані ст. 284 КПК України.

Абзац другий частини четвертої статті 284 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Отже, дізнавач є учасником кримінального провадження, який уповноважений прийняти рішення про закриття кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлялося про підозру, за наявності для цього визначених КПК України підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, на підставі якого слідчий виніс оскаржувану постанову, визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту постанови слідчого як процесуального рішення визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Перевіривши зміст постанови дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 25.11.2023 року про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ця постанова не містить усі відомості (елементи), передбачені для такого процесуального рішення. Наведені слідчим у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає недостатніми для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження, відповідно до положень глави 24 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яка застосовується в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого (дізнавача), спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У ч. 1 ст. 91 КПК України закріплено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказами в кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України)

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить законність, публічність (п. 2, 18 ч. 1 ст. 7, ст. 9, 25 КПК України).

Засада законності, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Публічність у кримінальному провадженні полягає у тому, що слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Дізнавач ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , приймаючи 25.11.2023 рішення про закриття кримінального провадження, недотримався зазначених засад кримінального провадження.

В постанові не вказано інформацію щодо проведених у кримінальному провадженні слідчих дій.

З огляду на наведене вбачається, що дізнавач виніс оскаржувану постанову не здійснивши у кримінальному провадженні всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дії для перевірки обставин, які, на думку заявника, вказують на вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, за наведених обставин висновок про те, що за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законності та вмотивованості, з огляду на невжиття дізнавачем всіх належних заходів щодо встановлення та дослідження обставин, які мають значення для кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 284, 303, 306, 307, 309, 372, 392 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 25.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000670 від 24.05.2023 - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача ВД Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 25.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000670 від 24.05.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1