Справа № 740/1637/24
Провадження № 1-кп/740/239/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 23 лютого 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Теніз Боровського району Кустанайської області Казахстану, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, одружений, зі слів має малолітню дитину (5 років), не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

23.02.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві неподалік заводу «Ніфар» по вул. Березанській у м. Ніжині Чернігівської області, більш точного місця не встановлено, близько 11 год. діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного придбання психотропної речовини, бажаючи цього, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, знайшов на землі та привласнив згорток із синьої липкої стрічки, з кристалоподібною речовиною, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), тим самим незаконно придбав психотропну речовину без мети збуту, після чого помістив його до власної кишені куртки та став зберігати при собі для власного вживання без мети збуту до його вилучення працівниками поліції.

23.02.2024 у період часу з 12 год. 46 хв. по 12 год. 50 хв. неподалік заводу «Ніфар» по вулиці Березанській у м. Ніжині Чернігівської області працівниками Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області під час проведення огляду місця події з добровільної згоди у ОСОБА_4 виявлено та вилучено один згорток, виконаний із синьої липкої стрічки, з кристалоподібною речовиною, що згідно з висновком експерта містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,288 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» РVР (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесено до таблиці І Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено».

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що 23.02.2024 по вул. Березанській у м. Ніжині в лісопосадці він забрав психотропну речовину РVР, яку напередодні замовив у мобільному додатку «Телеграм» для особистого вживання. Це було вперше, у нього на той час були складні життєві обставини. Коли до нього підійшли поліцейські він добровільно віддав їм пакет з цією речовиною та все розповів. Негативно оцінив такі свої дії, шкодував та розкаювався у вчиненому, засуджував свої дії. Просив застосувати міру покарання у виді мінімального штрафу.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має малолітню дитину (5 років), має повну загальну середню освіту, не працевлаштований, хоча працездатного віку, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у розмірі 1514,56 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Речові докази кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,288 г, поміщену до спеціального пакета № 5463226, що зберігається в камері зберігання речових доказів Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області, знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1