Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1609/24
Провадження №: 1-кп/332/302/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України..

Прокурор у судовому засіданні подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 20.05.2024 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконне впливання на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинення іншого кримінального правопорушення не перестали існувати.

Захисник обвинуваченого проти заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував через недоведеність прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обгрунтовуючи тим, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та впливати на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Потерпілі та їх представники проти продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення і перебування обвинуваченого на волі негативно вплине на психологічний та моральний стан потерпілих і свідків та вочевидь може створити ризик тиску обвинуваченого на свідків, що може спровокувати бажання в останніх відмовитися від наданих свідчень на досудовому розслідуванні, або змінити їх, а також у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який може призвести до його переховування від суду з метою уникнення покарання та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд врахував, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання, відсутність у нього стійких соціальних зв`язку, що полягає у тому, що він неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований. Також прийняв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі визнанням його винним, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється зазіханням на невід`ємне право людини - право на життя та здоров`я. Разом із цим, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у підготовчому судовому засіданні не встановлено, та на переконання суду, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 . альтернативні види запобіжних заходів, оскільки обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у свідків бажання відмовитись від наданих свідчень, що є ризиком , передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Також, обвинувачений будучи особою, якій інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення будучи обізнаним про дію на території України воєнного стану, може виїхати на тимчасово окуповані території України, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, також може здійснити дії, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою тому, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів тобто до 13 липня 2024 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику, а в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» надіслати поштою для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду лише в частині продовження строку запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1