Справа № 932/4849/23
Провадження № 1-кс/932/4394/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вищевказана скарга, яка обґрунтована тим, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001188 від 12.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування проводилось за фактом незаконного заволодіння невстановленими особами шахрайським шляхом майном, що належить гр. ОСОБА_5 та членам СХКПП «Колос» Синельниківського району Дніпропетровської області.

Так, в ході розслідування встановлено, що невстановлені особи підробили протокол загальних зборів членів СХКПП «Колос», акт приймання-передачі нежитлового приміщення - корівника, печатки, та використали завідомо підроблені документи, подавши їх реєстратору для реєстрації переходу права власності на активи - нерухоме майно СХКПП «Колос» до третіх осіб, заволодівши таким чином у протиправний спосіб майном потерпілого.

Постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.11.2023 кримінальне провадження № 0001188 від 12.06.2020, закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Скаржник з таким рішенням не погоджується, оскільки на його думку, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам процесуального закону, є невмотивованою і незаконною. Так, досудове розслідування взагалі не було проведено, слідчі дії не проводились, як і не було встановлено обставини вчинення даного злочину, особу, яка причетна до шахрайський дій, не було допитано свідків, зокрема, державного реєстратора, інших осіб, яким відомі обставини даної події. На думку скаржника, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, є передчасним та безпідставним.

Виходячи з викладеного, скаржник просить поновити строк на подання скарги, постанову слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.11.2023, про закриття кримінального провадження, скасувати.

В судовому засіданні слідчий заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що ним в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, оскільки спірне майно ніколи не належало потерпілому на підставі права власності. В подальшому в судовому порядку право власності на спірне майно визнано за іншою особою, що підтверджено рішенням суду та постановою суду апеляційної інстанції. Долучив відповідні судові акти, відповідно до яких позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі - продажу майна, залишені без задоволення. В даному випадку виникли цивільно-правові відносини, ознак злочину не вбачається. Просив відмовити у задоволенні скарги повністю.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність заявника та його захисника, за наявними матеріалами скарги та матеріалами кримінального провадження.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, перевіривши матеріали кримінального провадження, виходжу з наступного.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001188 від 12.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи нібито підробили протокол загальних зборів членів СХКПП «Колос», акт приймання-передачі нежитлового приміщення - корівника, печатки, та інші статутні документи, маючи на меті заволодіти у незаконний спосіб майном, яке належить гр. ОСОБА_5 .

В подальшому невстановлені особи, ймовірно, ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, використали завідомо підроблені документи, подавши їх реєстратору для реєстрації переходу права власності на нежитлове приміщення корівника, заволодівши таким чином у протиправний спосіб майном потерпілого, спричинивши йому матеріальну шкоду.

Постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 08.11.2023 кримінальне провадження № 0001188 від 12.06.2020 закрито у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя вважає такий висновок слідчого достатньо вмотивованим. Так, в ході досудового розслідування не підтверджуються факти про те, що невстановлені особи використали підроблені документи для заволодіння майном заявника.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 ніколи не був власником спірного майна, здійснив самовільне будівництво, право власності не зареєстрував, землю отримав лише у користування за договором оренди.

Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу недійсним. Судом, зокрема, встановлено, що ОСОБА_5 не мав права власності на приміщення - корівника, земля йому була надана не під забудову, а у користування. Право власності на корівник мала інша особа, причому вона набула таке право у 2001-му році, в той час як ОСОБА_5 отримав в оренду земельну ділянку значно пізніше, в 2006-му році.

Таким чином, рішенням суду встановлено, що ОСОБА_5 не є належним власником нежитлового приміщення - корівника. Не був він власником й на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 190 КК України.

Зазначені факти належним чином перевірені та їм надана відповідна правова оцінка слідчим суддею.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 липня 2022 року рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 - залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції зауважив, що ОСОБА_5 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього права власності на спірне самочинно збудоване нерухоме майно.

Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно. Право на майно може бути закріплене у різних документах, наприклад, цінних паперах, довіреностях на право розпорядження майном, боргових зобов`язаннях, заповітах тощо.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Отже, для кваліфікації дій особи як шахрайство, необхідно щоб у потерпілого, який володіє правом власності на майно, у незаконний спосіб було вилучено це майно, або право на це майно.

Враховуючи, що матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_5 у встановленому порядку не набув право власності на нежитлове приміщення корівника, то в даному випадку відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ці факти є очевидними, та не потребують додаткового доказування. Більше того, відсутність права власності у ОСОБА_5 підтверджується дослідженими слідчим суддею судовими актами.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 повинен був подати позов до суду про визнання права власності на самочинно побудоване майно, або хоча б на будівельні матеріали, якщо вважає, що він здійснив будівництво та витратив кошти на поліпшення стану корівника.

Проте дії членів СХКПП «Колос» Синельниківського району Дніпропетровської області не можуть мати кримінально - правової оцінки, оскільки майно не вибувало з власності ОСОБА_5 , воно увесь час залишалось у власності іншої особи, що ОСОБА_5 не було перевірено на момент проведення поліпшень майна.

Доводи представника скаржника, викладені у скарзі, про те, що слідчим не розглянуто клопотання або не проведено досудове розслідування, не вчинені інші слідчі дії, не беруться до уваги, оскільки проведення таких дій не спростовує основний висновок по кримінальному провадженню. Проведення таких дій є неефективним, оскільки відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, є очевидною, та встановлена слідчим.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є законною, вмотивованою, а висновки слідчого відповідають обставинами кримінального провадження, зокрема, вбачаються обставини, з якими чинний КПК України пов`язує закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2024 о 10 год. 32 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1