Справа № 185/2990/24
Провадження № 1-кс/185/383/24
У Х В А Л А

29 березня 2024 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 23.03.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,- ВСТАНОВИВ:

28.03.2024 року до Павлоградського міськрайонного суду надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме: 1) автомобіль марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_2 , 2) напиляні стовбури дерев об`ємом близько 35 куб/м., 3) посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , 5) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , 6) свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SCHWARZMUELLER» д.н.з НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , вилучені під час проведення огляду від 23.03.2024 року, на ділянці місцевості розташованої в районі блок-пост траса М-30 1042 км. м. Павлоград, Дніпропетровської області.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 22.03.2024 року в районі блок-пост траса М-30 1042 км. м. Павлоград, Дніпропетровської області, виявлено автомобіль марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , кузов якого був заповнений напиляними фрагментами стовбурів дерев..

Відомості про кримінальне правопорушення, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000464 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час проведення огляду місця події від 22.03.2024 року, на ділянці місцевості розташованої в районі блок-пост траса М-30 1042 км. м. Павлоград, Дніпропетровської області, а саме автомобіль марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_2 кузов якого заповнений напиляними стовбурами дерев об`ємом близько 35 куб/м., посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SCHWARZMUELLER» д.н.з НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , які вилучено до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Вилучені під час огляду речі та предмети, мають суттєве значення для подальшого розслідування кримінального провадження, оскільки для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування необхідно призначити по ним експертизу, а є засобами вчинення кримінального правопорушення.

23 березня 2024 року автомобіль марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом д.н.з НОМЕР_2 кузов якого заповнений напиляними стовбурами дерев об`ємом близько 35 куб/м., ключі від автомобіля, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «SCHWARZMUELLER» д.н.з НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 , визнано речовими доказами.

Слідчий згідно письмової заяви просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Власник транспортних засобів, ОСОБА_6 , згідно письмової заяви просив розглянути клопотання без його участі, просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Власник водійського посвідчення, ОСОБА_5 , згідно письмової заяви просив розглянути клопотання без його участі, просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Власник напиляних стовбурів дерев, ОСОБА_7 , згідно письмової заяви просив розглянути клопотання без його участі, з арештом майна не погодився, додатково додав, що в нього є пакет документів про походження деревини на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання

Розглянувши клопотання, вивчивши додані до нього документи, слідчий суддя доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

Вилучені речі та предмети мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також те, що вилучене майно є доказом злочину. Існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази по кримінальному провадженню.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що на даний час зазначені в клопотанні транспортні засоби визнані речовими доказами, і саме з метою збереження речового доказу існує необхідність в забороні відчуження та розпорядження зазначеним майном. Таке рішення відповідатиме завданням кримінального провадження, та положенням ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованих Україною. Бо таке втручання є тимчасовим, здійснюється в інтересах суспільства і чітко до вимог передбачених національним законодавством.

Згідно матеріалів досудового розслідування кримінального провадження за № 0000646 не призначено проведення експертиз з вказаними транспортними засобами.

Отже, відповідно до матеріалів клопотання відомості про вказаний вище автомобіль, а також напівпричіп, їх характеристики та обставини, за яких він використовувався при вчиненні розслідуваного злочину задокументовані у процесуальний спосіб проведенням відповідних слідчий дій (протокол огляду від 22.03.2024 року), отриманням копій реєстраційних документів на автомобіль і напівпричіп та встановлені їх власники, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на транспортний засіб марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 , напівпричіп марки «SCHWARZMUELLER» д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 , шляхом заборони користування ними законними власниками є надмірним обмеженням права власності, тому клопотання слід задовольнити частково, а саме накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження, користування на напиляні стовбури дерев об`ємом близько 35 куб/м., а також накласти арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження на транспортний засіб марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 , напівпричіп марки «SCHWARZMUELLER» д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_6 .

Вказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

З огляду на дані кримінального провадження є достатні підстави вважати, що заборона відчуження та розпорядження майном упередить можливість втрати речового доказу, та його відчуження або розпорядження з метою приховування від правоохоронних органів.

Що стосується наданих ОСОБА_7 документів в підтвердження законності походження деревини, слідчий суддя вказує, що оцінка вказаним документам має бути надана у відповідності до ст.91 КПК України в ході проведення подальшого досудового розслідування.

Що ж стосується вимоги слідчого щодо накладення арешту шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 , слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч. 2 ст. 173 КПК України у при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, що слідчим в поданому клопотанні про арешт майна вказано мету накладення арешту на тимчасово вилучене майно, як забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням складу злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, слідчий суддя не вбачає можливості використання посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 , на яке слідчий просить накласти арешт, як доказу в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172, 173,174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна, погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000646 від 23.03.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження, користування на напиляні стовбури дерев об`ємом близько 35 куб/м.

Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження транспортним засобом марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 , напівпричіпом марки «SCHWARZMUELLER» д.н.з НОМЕР_2 , свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів на ім`я ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді? ?під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, підозрюваним, обвинуваченим, третіми особами, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали, та виконується негайно слідчим.

Слідчий суддя: ОСОБА_1