УХВАЛА

29 травня 2024 року

м. Київ

справа № 754/9824/21

провадження № 51-2468 cк 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року та вирок Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вироку місцевого суду та вироку апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.

Згідно положень ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення.

Так, захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироку Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року та вироку Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому не вказує таких порушень КПК, які з огляду на положення 84, 86, 284, 370, 404, 412 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, скаржник не наводить обґрунтування своїх вимог про скасування оскаржуваних судових рішень в контексті приписів ст.413 КПК.

Натомість, захисник вказує на неповноту досудового розслідування та судового розгляду та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Також, захисник, зазначаючи про порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК, не вказав які конкретно порушення, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги сторони захисту суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 427 КПК якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 50 КПК визначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В порушення вказаних вимог КПК, до касаційної скарги захисником не долучено копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, натомість долучена копія посвідчення адвоката.

Крім того, подана касаційна скарга за своїм змістом є суперечливою, зважаючи на те, що у вступній її частині захисник вказує на оскарження ним вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду, тоді як у прохальній частині йдеться про оскарження вироків суду першої та апеляційної інстанції.

Наведене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року та вирок Київського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3