Дата документу 13.05.2024
Справа № 334/1864/23
Провадження № 1-кп/334/257/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні м. Запоріжжя кримінальне провадження у відношенні

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, інваліда ІІІ групи, який має середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 10.05.2017 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 02.04.2018 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. 11.12.2020 звільнений умовно достроково із Софіївської виправної колонії Запорізької області №55, із не відбутим терміном 1 рік 2 місяці

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 186 КК України

2) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого:

- 02.02.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строком 4 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 25.01.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць. Звільнений 14.07.2022 року з Полицької виправної колонії Рівненської області у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 05.04.2023 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185, ст. 395 КК України, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання призначено у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

17.01.2023, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, через відчинені ворота зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_4 .

Далі, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , знаходячись на вказаній території домоволодіння, через відчинені двері, шляхом вільного доступу зайшли до приміщення вказаного будинку, де мешкає потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той час відпочивав та знаходився на ліжку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні житлової кімнати вказаного будинку, відкрито викрав зі столу телевізор марки «Xiaomi» моделі L43M5- 5ARU, с/н НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартістю 10 100 гривен, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , утримуючи при собі відкрито викрадене майно потерпілого ОСОБА_8 , залишили місце вчиненого кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 10 100 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

17.01.2023, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, через відчинені ворота зайшли на територію домоволодіння АДРЕСА_4 .

Далі, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись на вказаній території домоволодіння, через відчинені двері, шляхом вільного доступу зайшли до приміщення вказаного будинку, де мешкає потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в той час відпочивав та знаходився на ліжку.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні житлової кімнати вказаного будинку, відкрито викрав зі столу телевізор марки «Xiaomi» моделі L43M5- 5ARU, с/н НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору, вартістю 10 100 гривен, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , утримуючи при собі відкрито викрадене майно потерпілого ОСОБА_8 , залишили місце вчиненого кримінального правопорушення, яким в подальшому розпорядилися на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на суму 10 100 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав у повному обсязі. Пояснив, що у той день він зранку бачився з ОСОБА_6 , разом вживали алкогольні напої, проте потім розійшлися. Далі він поїхав до друга ОСОБА_10 (інших анкетних даних не знає) на АДРЕСА_5 , у якого він був приблизно з 10 год. 30 хв. до 19 год. 00 хв, вони разом вживали алкогольні напої. Десь о 15 год. 00 хв. йому дзвонили з поліції, питали де він знаходиться, сказали, що треба прибути за адресою: АДРЕСА_6 а за місцем проживання тітки ОСОБА_11 . Проте ОСОБА_7 не хотів їхати, оскільки думав, що його розшукують у зв`язку з порушенням умов адміністративного нагляду. З родиною Шаблинських добре знайомий, часто бував у гостях за адресою: АДРЕСА_4 . За вказаною адресою мешкає ОСОБА_12 , його дружина ОСОБА_13 та його батько. Він товаришує з ОСОБА_14 , з іншими не спілкується, конфліктних ситуацій з ними не було, тому він не розуміє, чому вони його оговорюють. Покази на досудовому розслідуванні не давав, тому що у день затримання погано почувався. З ОСОБА_15 він добре знайомий, між ними склалися неприязні стосунки. Він заступався за брата ( ОСОБА_6 ), у грудні 2022 року конфлікт з ОСОБА_15 закінчився нанесенням йому тілесних ушкоджень ОСОБА_15 зламав йому ногу та він ходив у гіпсі.

ОСОБА_6 у судовому засіданні вину визнав частково. Приблизно о 10 - 11 год. 17.01.2023 року на бул. Бельфорському він зустрівся з ОСОБА_15 , з яким його познайомив ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , з яким не був знайомий та бачив його вперше. ОСОБА_15 погрожуючи йому молотком, змусив піти з ними до будинку ОСОБА_18 . ОСОБА_19 мав при собі газовий балончик. Погрозу від ОСОБА_15 він сприйняв як реальну, оскільки останній неодноразово бив його раніше. Вони втрьох пішли до ОСОБА_18 за адресою АДРЕСА_4 . Він добре знайомий з ОСОБА_14 , також у будинку мешкає його дружина ОСОБА_20 та його батько. Оскільки ОСОБА_18 був винен гроші, то вони забрали в нього телевізор. У будинок зайшли вільно, калитка була відчинена. ОСОБА_15 забризкав очі ОСОБА_21 , а він пішов до кімнати потерпілого та забрав телевізор, який стояв на тумбочці. Коли вийшли з будинку, взяли таксі та поїхали на ринок ОСОБА_22 у АДРЕСА_4 . В таксі їхали втрьох - він, ОСОБА_15 та ОСОБА_19 . ОСОБА_15 продав на ринку телевізор, гроші вони витратили на алкогольні напої, які разом пішли вживати на станцію Запоріжжя-2. Потім вони гуляли по міссту, біля ТЦ Україна він зустрів знайому ОСОБА_23 , трохи поспілкувалися, а потім на автобусі поїхали додому на правий берег. У той день ОСОБА_7 не бачив. В день затримання покази не давав, бо був занадто п`яний, потім коли до нього приїздили допитувати, він також не міг надавати покази, бо погано себе почував. Щодо ОСОБА_15 він писав до поліції заяву, що останній йому погрожував та змушував вчинити злочин. Обставини викладені в обвинувальному акті щодо себе визнає у повністю, у вчиненому розкаюється, але злочин вчинив разом з ОСОБА_15 , який є свідком у кримінальному провадженні, а його брат ОСОБА_7 до цього не причетний. Вважає, що ОСОБА_20 оговорює брата, бо вона психічно хвора.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 з сином ОСОБА_24 та невісткою ОСОБА_25 . Потерпілий мешкає в окремій кімнаті, більшу частину часу проводить у кімнаті, має інвалідність (немає однієї ноги). Біля 12 год. він лежав у себе в кімнаті, коли почув голосні звуки, невістка ОСОБА_26 на когось кричала. Потім до нього у кімнату забігли двоє чоловіків, на голову були одягнені капюшони, тому обличчя потерпілий роздивитися добре не міг. Той, що був у червоній куртці, відразу взяв телевізор та почав виходити з ним у двері, інший у чорній куртці стояв біля дверей та нічого не робив. Потерпілий ухопився руками за ногу хлопця у червоній куртці, кричав на нього, щоб він залишив телевізор, тримаючись за його ногу виповз до наступної кімнати. У цей час інший хлопець сказав: ОСОБА_27 , швидше. Потерпілому не вистачило сил втримати ногу грабіжника та вони втекли з його телевізором. Через п`ять хвилин повернувся син, ОСОБА_18 , невістці обличчя запшикали газовим балончтком, вона відразу сказала, що це зробили ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . З обвинуваченими був знайомий раніше, вони приходили до його сина ОСОБА_18 . Наразі у потерпілого погіршився стан здоров`я, погано себе почуває. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується як показаннями свідків, так і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 разом з чоловіком ОСОБА_18 та свекром ОСОБА_8 . Узимку 2023 року, точніше не пам`ятає, у денний час доби вона перебувала у своїй кімнаті за місцем проживання, свекор був у іншій кімнаті, чоловіка вдома не було, кудись пішов. У кімнату забігли двоє - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обличчя були відкриті, тому вона їх відразу пізнала, оскільки вони часто приходили до їх будинку, приблизно раз на тиждень. ОСОБА_7 запшикав їй обличчя газовим балончиком, вона почала кричати. Далі вони побігли до кімнати свекра, з його кімнати побігли назад до виходу, при цьому ОСОБА_6 тримав у руках телевізор, який стояв на тумбочці у кімнаті ОСОБА_8 . Далі, вона побачила як від їх двору від`їжджає машина - жигулі світло бежевого кольору, хто був у машині не бачила. Свідок має ІІІ групу інвалідності, перебуває на обліку у психіатричній лікарні.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 разом з дружиною ОСОБА_26 та батьком ОСОБА_8 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знає, добрі знайомі, часто бувають у нього вдома, конфліктів з ними не було, гроші їм не винен. Щодо пограбування нічого не знає, його в той день не було дома. З батьком відносини дуже погані, практично не розмовляє з ним. З дружиною стосунки також досить напружені, ОСОБА_26 є інвалідом, має діагноз - шизофренія.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не знає, бачить у судовому засіданні вперше. Приблизно рік тому він зустрів ОСОБА_28 на Правобережному ринку з телевізором у якого його і придбав. Потім на таксі поїхав на ринок ОСОБА_22 та продав за 2000 грн. Трохи грошей перевів брату на карту, інші лишив собі. Вечором того ж дня до нього приїхали працівники поліції, казали, щоб повернув телевізор. Зранку він разом з працівниками поліції поїхали на ринок ОСОБА_22 та забрали телевізор.

Крім цього, вина обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується такими письмовими доказами в їх сукупності, що є допустимими та належними, а саме:

-протоколом огляду місця події від 17.01.2023 року, складеного слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_29 , за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_26 з фототаблицями до нього, в ході якого було вилучено 3 марлевих тампона зі змивом та контроль до нього, подовжувач, виріз з горловини светра, 1 плівка СТ з двома слідами папілярних візерунків;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав ОСОБА_6 як особу яка здійснила викрадення телевізору о 12.30 17.01.2023 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2023 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав ОСОБА_7 як особу яка здійснила викрадення телевізору о 12.30 17.01.2023 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2023 року за участю ОСОБА_26 , яка впізнала ОСОБА_7 як особу яка застосувала до неї газовий балончик та здійснила викрадення телевізору о 12.30 17.01.2023 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.01.2023 року за участю ОСОБА_26 , яка впізнала ОСОБА_6 , як особу яка здійснила викрадення телевізору о 12.30 17.01.2023 року;

-завою ОСОБА_30 , який добровільно передав співробітникам поліції телевізор «Ксіомі» моделі L43M5- 5ARU, с/н НОМЕР_1 , який придбав 17.01.2024 року у денний час доби у невідомого раніше чоловіка на ринку ОСОБА_22 за 2000,00 грн;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.01.2023 року за участю ОСОБА_30 , який впізнав ОСОБА_15 як особу, у якої 17.01.2023 року на ринку ОСОБА_22 купив телевізор Xiaomi;

-протоколом огляду телевізору «Xiaomi» моделі L43M5- 5ARU, с/н НОМЕР_1 за участю потерпілого ОСОБА_8 , з фотознімками;

-висновком експерта №СЕ-19/108-23/863-ТВ від 30.01.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість телевізору «Xiaomi Mi TV 4S 43» моделі НОМЕР_2 - 5ARU, в корпусі чорного кольору, без пошкоджень в справному стані, станом на 17.01.2023 року складає 10100,00 грн.

Покази обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є не послідовними, сплутаними та суперечать іншим доказам, тому суд їх розцінює як намагання уникнути покарання. Обвинувачені від надання показів під час досудового розслідування відмовлялися, посилаючись на погане самопочуття. Під час розгляду справи обвинувачені змінювали свої покази на діаметрально протилежні, особливо щодо свідка ОСОБА_15 . Спочатку вказували, що мають з ОСОБА_15 дружні стосунки. Під час допиту свідка ОСОБА_15 безпосередньо у судовому засіданні стверджували, що його бачать вперше, раніше не знайомі, що також підтвердив свідок ОСОБА_15 . Під час допиту обвинуваченого ОСОБА_6 він стверджував, що дійсно вчинив грабіж за обставин вказаних у обвинувальному акті, але з ОСОБА_15 , який застосував газовий балончик до свідка ОСОБА_26 .

Обвинувачений ОСОБА_7 стверджував, що грабіж не вчиняв, що в той день вживав алкогольні напої в іншому місці, проте назвати осіб з якими перебував не може, знає лише ім`я одного з них.

У той час як покази свідка ОСОБА_26 є послідовними та логічними, яка вказувала на ОСОБА_7 як особу, що використала газовий балончик, а на ОСОБА_6 як особу, який виносив телевізор з кімнати потерпілого. Твердження обвинувачених, що ОСОБА_26 через психічну хворобу не може надати правдивих показів, суд вважає необгрунтованими. Наявність у свідка інвалідності через психічну хворобу жодним чином не спростовує надані нею покази, оскільки свідок чітко повідомила про час та місце події, порядок та хронологію подій, при цьому свідчення ОСОБА_26 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ніким під сумнів не ставляться, визнаються у повному обсязі у тому числі самим ОСОБА_6 Припущення, що свідок ОСОБА_26 помилилася щодо ОСОБА_7 сплутавши його з ОСОБА_15 , є необґрунтованим також, оскільки свідок була добре знайома як ОСОБА_7 , так і з ОСОБА_15 , які часто бували у їх будинку та спілкувалися з її чоловіком, ОСОБА_18 . Жодних мотивів для надання свідком неправдивих показів стороною захисту не надано.

Покази ОСОБА_15 щодо придбання телевізора у ОСОБА_18 суд також ставить під сумнів, оскільки його покази суперечать показам потерпілого та свідка ОСОБА_26 , ОСОБА_18

Твердження обвинувачених щодо здійснення на них психічного та фізичного впливу з боку ОСОБА_15 також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Сам по собі факт отримання ОСОБА_7 перелому правої ноги 23.12.2022 року, жодним чином не свідчить, що вказані дії були вчинені саме ОСОБА_15 . Крім того, з довідки 9-ї міської лікарні від 23.12.2022 року, ОСОБА_7 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, поводився неадекватно, що завадило лікарю травматологу надати йому належну медичну допомогу. Слід зауважити, що ОСОБА_7 з заявою до поліції про спричинення йому тілесних ушкоджень не звертався.

Щодо заяви ОСОБА_6 від 11.05.2023 року на ім`я керівника Запорізького РУП ГУНП в Запорізької, то змісту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_6 стверджує, що протягом листопада 2022 року ОСОБА_15 безпричинно погрожував йому та його брату ОСОБА_7 , при цьому останньому зломав праву ногу. Також, 17.01.2023 року ОСОБА_15 погрожуючи йому та ОСОБА_7 молотком змусив їх вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказані твердження на думку суду є також сумнівними, враховуючи пояснення самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який стверджував, що після продажу викраденого телевізору, вони разом вживали алкогольні напої за кошти виручені за телевізор.

Суд вважає, що зібрані докази у повному обсязі доводять вину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також, суд враховує особу обвинуваченого:

- ОСОБА_6 , є інвалідом ІІІ групи, не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх осіб, проживає разом з матір`ю, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше був засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів;

- ОСОБА_7 не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх осіб, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше був засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів;

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, покарання в межах санкції статті за якими кваліфіковано дії останнього у виді позбавлення волі, яке наближене до його мінімальної межі.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинувачених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі кожного з обвинувачених та є достатнім для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Питання щодо речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст. 182, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_6 відраховувати з дня фактичного затримання, тобто з 17.01.2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 17.01.2023 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2023 року за ч. 4 ст. 185, ст. 395 КК України, більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_7 відраховувати з дня фактичного затримання, тобто з 17.01.2023 року.

Зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 17.01.2023 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Скасувати арешт на телевізор марки «Ксіомі» з маркуванням на задній поверхні LED телевізор / LED TV, модель/model: L43M5-5ARU, виробник К-ТРОНІКС (СуЧжоу) Технолоджи Ко., ЛТД, рік виробництва 2019, зі штрих-кодом: SN:24841/90 MN:V57RANF-А12ВХNХХ0480 МАС:ЕС:FA:5С:5В:7D SKU: ELA4372GL, який був накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 20.01.2023 року.

Скасувати арешт на мобільний телефон «Самсунг Е 1080», імеі НОМЕР_3 з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 , який був накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2023 року.

Речові докази: телевізор марки «Ксіомі», модель L43M5-5 НОМЕР_5 , SN: НОМЕР_1 - залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю.

Речові докази: 3 змиви на марлеві тампони та контролі до них, подовжувач, фрагмент вирізки з кофти та 2 сліди папілярних узорів, які зберігаються у камері схову Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Речові докази: мобільний телефон «Самсунг Е 1080», імеі НОМЕР_3 з сім-карткою оператору мобільного зв`язку «ВФ Україна» НОМЕР_4 , який був вилучений 17.01.2023 року під час особистого обшуку в ході затримання у ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-23/863-ТВ від 30.01.2023 року по 188 грн 78 коп. з кожного.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1