Провадження № 1-кс/752/8049/23
У Х В А Л А

16.10.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000607 від 31.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.2 ст.212 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000607 від 31.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.2 ст.212 КК України, що було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі: 312765 гривень, 134283 доларів США, 46400 польських злотих, 9696євро, 5210 фунтів стерлінгів.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 31.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607, ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м.Києва, невстановлені особи, з метою заволодіння грошовими коштами громадян України, крахн СНД та Європи, організували діяльність «колл-центрів». Працівники даних «колл-центрів», представляючись менеджерами компаній, що надають послуги з продажу крипто валют, пересиланню грошей між містами, країнами, тощо, шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування 26.09.2023 р. проведено обшук в приміщенні пункту обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі: 312765 гривень, 134283 доларів США, 46400 польських злотих, 9696євро, 5210 фунтів стерлінгів.

27.09.2023 р. винесено постанову про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами.

З врахуванням викладеного, прокурор просить задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучене майно, що визнано речовим доказом.

Прокурор, представники власника майна в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого 31.05.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607, ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.2 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м.Києва, невстановлені особи, з метою заволодіння грошовими коштами громадян України, крахн СНД та Європи, організували діяльність «колл-центрів». Працівники даних «колл-центрів», представляючись менеджерами компаній, що надають послуги з продажу крипто валют, пересиланню грошей між містами, країнами, тощо, шахрайським шляхом заволодівають грошовими коштами громадян в особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування 26.09.2023 р. проведено обшук в приміщенні пункту обміну валют за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі: 312765 гривень, 134283 доларів США, 46400 польських злотих, 9696євро, 5210 фунтів стерлінгів.

27.09.2023 р. винесено постанову про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами.

Прокурор Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000607 від 31.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.2 ст.212 КК України, що було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі: 312765 гривень, 134283 доларів США, 46400 польських злотих, 9696євро, 5210 фунтів стерлінгів.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Звертаючись до суду прокурор просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Однак, матеріали клопотання не містять письмових доказів, які б давали підстави стверджувати, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, враховуючи специфіку кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування, тобто що вони відповідають ознакам речових доказів і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Сам по собі факт винесення слідчим постанови про визнання вилученого майна речовими доказами не може бути беззаперечною підставою для накладення арешту на майно без доведеності відповідного факту, що таке майно відповідає ознакам ст.98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя за даних обставин не вбачає правових підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000607 від 31.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190, ч.2 ст.212 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя