Справа № 508/275/24
Номер провадження 1-кп/508/34/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року смт. Миколаївка

Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000017 від 03.02.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Боблетичи Лазовського району Республіки Молдова, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , особи без громадянства, з неповною середньою освітою, не працюючого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд,

встановив:

В середині серпня 2023 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_3 виник умисел в пособництві у підробленні національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія) з метою в подальшому його використовувати.

У продовження свого протиправного умислу, всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» за обізнаності, що отримання посвідчення водія можливе лише після проходження медичного огляду в порядку, встановленому Міністерством Охорони Здоров`я, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства Внутрішніх Справ - територіальних сервісних центрах МВС, ОСОБА_3 надав не встановленій розслідуванням особі дані свого прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, а також власне фото, з метою подальшого виготовлення посвідчення водія України.

За безпосереднього пособництва ОСОБА_3 невстановленій особі, останньою, у не встановлений час та місці підроблено і у подальшому передано ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.11.2023 видане ТСЦ №2617 на право керування транспортними засобами категорії А та В, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України.

Окрім того, 02.02.2024 приблизно о 16:00 (більш точного часу встановити не вдалося), ОСОБА_3 здійснював без законних на те підстав рух за кермом автомобіля марки ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції, оскільки, в його діях були ознаки порушення вимог п. 2.9.(в) Правил дорожнього руху, тобто, ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Під час оформлення адміністративних матеріалів, на вимогу поліцейського ОСОБА_4 пред`явити документ, що посвідчує особу та спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортним засобом, ОСОБА_3 за обізнаності, що документ завідомо підроблений, пред`явив працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 15.11.2023 видане ТСЦ №2617, чим умисно його використав.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, - пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 358 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 07.10.2021 року у справі №166/361/19, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було учинене і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Доказами, встановленими органом досудового розслідування та проаналізованими судом, поза розумним сумнівом доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого йому пред`явлено обвинувачення.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (проступку).

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, - не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 , до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, і вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Розмір витрат на залучення експерта становить 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень, 12 копійок).

Суд стягує з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи в дохід держави.

Речовий доказ: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , видане ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати в сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять грн. 12 коп.) за проведення експертизи в дохід держави.

Речовий доказ: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , видане 15.11.2023 року ТСЦ 2617 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Повний текст вироку складено 26.03.2024 року.

Суддя ОСОБА_1