Провадження № 1-кп/201/532/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001503 від 29.09.2023 року, та кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 18.12.2023 року, які ухвалою від 01.02.2024 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру справи 201/16100/23, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, який має неповну середню освіту, не одружений, утриманців не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 10.02.2006 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України на іспитовий строк 1 рік;

- 14.07.2011 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 11.10.2011 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 30, ч. 2 ст. 301, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вказане покарання поглинути покаранням за вироком від 14.07.2011 року, до відбуття 5 років з конфіскацією майна;

- 20.11.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна;

- 25.02.2013 постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області на підставі ст. ст. 409, 411 КПК України, ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків - Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2011 року та Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2011 року визначене покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна, звільненого 09 березня 2016 року з Жовтоводської ВК № 26 по відбуттю строку покарання;

- 30.06.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 13.09.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

- 04.11.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі; 23.08.2023 Солонянським районним судом Дніпропетровської області звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання до 14.02.2024,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 369 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

1.Обставини, які встановлені судом

24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08 листопада 2023 року № 3429-IX з 05 год. 30 хв. 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» вiд 03.03.2022 внесено зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою яка має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за злочин проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, повторно вчинив умисні корисливі злочини проти власності за таких обставин.

Епізод 1

Так, у невстановлений час, однак не пізніше 09 годині 30 хвилин 23.09.2023, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку 44, побачив на задньому сидінні в салоні транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_1 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_5 , а саме: окуляри стрілкові (Балістичні), оправа чорна, резинка кольору хакі, марки «Swiss Eye Infantry», ліхтарик марки «Fenix» моделі «TK35», кімоно чорного кольору з червоними емблемами розміру А2 марки «Kings», які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задній лівій двері транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado 150», д.н.з. НОМЕР_1 , в подальшому відкрив задні ліві двері та взяв окуляри стрілкові (Балістичні), оправа чорна, резинка кольору хакі, марки «Swiss Eye Infantry», вартість яких визначити не можливо, ліхтарик марки «Fenix» моделі «TK35» вартістю 2417 гривень 37 копійок, кімоно, чорного кольору з червоними емблемами, розміру А2L, марки «Kings», вартість якого визначити не можливо.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 2 417 гривні 37 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 2

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 19 годині 00 хвилин 28.09.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по провулок Феодосія Макаревського, біля будинку 1А, побачив на задньому сидінні в салоні транспортного засобу «Audi Q3», д.н.з. НОМЕР_2 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_6 , а саме навушники Apple AirPods Pro 2 (MQD83), які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задній лівій двері транспортного засобу «Audi Q3», д.н.з. НОМЕР_2 , в подальшому взяв навушники Apple AirPods Pro 2 (MQD83) вартості 4 412 гривень 50 копійок.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 4 412 гривень 50 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 3

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 08 годині 30 хвилин 18.10.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку 124Б, побачив в багажнику транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_7 , а саме: чоловічі шльопанці Rider Cape Flip Flops, кросівки чоловічі марки Demiх, футболка чоловіча марки «Пума», які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задньому правому відсіку багажнику транспортного засобу «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 , в подальшому взяв: чоловічі шльопанці Rider Cape Flip Flops вартості 469 гривень 47 копійок, кросівки чоловічі марки Demiх вартістю 1 399 гривень 30 копійок, футболка чоловіча марки «Пума» вартістю 199 гривень 67 копійок.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 2 068 гривень 44 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 4

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 10 годині 30 хвилин 04.11.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Академіка Чекмарьова, біля будинку 7, побачив на задньому сидінні в салоні транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_4 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_8 , а саме: котушку Daiwa Crosscast 5500 QDA, чорного кольору, котушки Shimano Ultegra 5500 XT-D, чорного кольору в кількості 2 шт., які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задній правій двері транспортного засобу «Toyota RAV 4», д.н.з. НОМЕР_4 , в подальшому взяв: котушку Daiwa Crosscast 5500 QDA, чорного кольору вартістю 2921 гривні 64 копійки, котушку Shimano Ultegra 5500 XT-D, чорного кольору вартістю 6363 гривні 20 копійки, в кількості 2 шт. загальною вартістю 12 726 гривень 40 копійок.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 15 648 гривня 04 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 5

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 11 години 00 хвилин 13.11.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по проспекту Героїв, біля будинку 10, побачив в багажнику транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_5 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_9 , а саме: акумуляторний гайковерт Dnipro-M DTW-2028C ULTRA, напівавтомат інверторний MIG/MMA Dnipro-M MG-16DX, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задній правій стороні багажнику транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Sport», д.н.з. НОМЕР_5 , в подальшому взяв: акумуляторний гайковерт Dnipro-M DTW-2028C ULTRA в кількості 1 шт., вартістю 6623 гривень 09 копійок, напівавтомат інверторний MIG/MMA Dnipro-M MG-16DX в кількості 1 шт., вартістю 12 384 гривень.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 19 007 гривень 09 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 6

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 10 години 00 хвилин 18.11.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Набережна Перемоги, біля будинку 44/2, побачив на передньому сидінні в салоні транспортного засобу «Mersedesbenz», модель С450, д.н.з. НОМЕР_6 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_10 , а саме автомобільний компресор MBG LINE 3650, 12, який визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на передній правій двері транспортного засобу «Mersedesbenz», модель С450, д.н.з. НОМЕР_6 , в подальшому відкрив передні праві двері та взяв автомобільний компресор MBG LINE 3650, 12 вартістю 2 209 гривень 90 копійок.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 2 209 гривень 90 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 7

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 13 годині 00 хвилин 19.11.2023 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на задньому сидінні в салоні транспортного засобу Kia Sportagt, д.н.з. НОМЕР_7 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_11 , а саме мобільний телефон марки «Nokia» модель «1202», відеореєстратор «DVR-F8», чоловічий одеколон марки «Jaguar Era» 100 мл., мобільний телефон марки «Nokia» модель «225», ліхтарик налобний марки «VIDEX» модель «VLF-H056 1400Lm 6500K», чоловічі шорти «Puma» розміру М, які визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задній правій двері транспортного засобу Kia Sportagt, д.н.з. НОМЕР_7 , в подальшому відкрив задні праві двері та взяв мобільний телефон марки «Nokia» модель «1202» вартістю 340 гривень, відеореєстратор «DVR-F8» вартістю 1 185 гривень 86 копійок, чоловічий одеколон марки «Jaguar Era» 100 мл. 1 182 гривні 33 копійки, мобільний телефон марки «Nokia» модель «225» вартістю 667 гривень, ліхтарик налобний марки «VIDEX» модель «VLF-H056 1400Lm 6500K» вартістю 1 010 гривень 57 копійок, чоловічі шорти «Puma» розміру М, вартість яких визначити не можливо.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 4 385 гривень 76 копійки.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 8

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 06 годині 00 хвилин 21.11.2023 перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по проспекту Гагаріна, біля будинку 11, побачив на задньому сидінні в салоні транспортного засобу «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_8 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_12 , а саме мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 4x 3/32 ГБ, який визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на передній лівій двері транспортного засобу «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_8 , в подальшому відкрив пердні ліві двері та взяв мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 4x 3/32 ГБ вартістю 1 018 гривень 15 копійок.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 1 018 гривень 15 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 9

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

Так, невстановлений час, однак не пізніше 12 годині 00 хвилин 23.11.2023, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, по вул. Сімферопольська, біля будинку 2А, побачив на задньому сидінні в салоні транспортного засобу «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_9 , особисті речі, які на праві власності належать потерпілому ОСОБА_13 , а саме ніж марки Morakniv Companion Spark, який визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненому повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, за допомогою невстановленого предмету розбив скло на задній лівій двері транспортного засобу «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_9 , в подальшому відкрив задні ліві двері та взяв ніж марки Morakniv Companion Spark вартістю 1 283 гривні 75 копійок.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 1 283 гривні 75 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Епізод 10

05.12.2023 приблизно о 07 годині 00 хвилин в ході несення служби поліцейськими Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.1 розділу 2 Посадової інструкції інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та згідно зі статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» за адресою: м. Дніпро, вул. Писаржевського, біля буд. 22, Інспектором батальйону 2 роти 3 взводу 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_14 , спільно з інспектором батальйону 2 роти 3 взводу 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_15 а також заступником командира батальйону 2 роти 3 взводу 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_16 в складі екіпажу «Легіон 312» було зупинено ОСОБА_3 та в ході проведення поверхневої перевірки на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» виявлено предмет зовні схожий на наркотичну речовину.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи для себе настання можливих негативних правових наслідків, перебуваючи у тому ж місці та у той же час, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на пропозицію неправомірної вигоди службовій особі, керуючись корисливим мотивом та особистою зацікавленістю запропонував працівникам поліції, а саме заступнику командира батальйону 2 роти 3 взводу 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_16 , який згідно з вимогами Закону України «Національну поліцію» є працівником правоохоронних органів, неправомірну вигоду в сумі 15 000 гривень.

Працівники поліції на пропозицію отримання неправомірної вигоди не погодились і наполягали на необхідності законного реагування на вказаний факт, про що повідомили на лінію «102» та викликали слідчо-оперативну групу.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

2.Позиція обвинуваченого

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за всіма епізодами повністю та підтвердив їх вчинення при викладених вище обставинах, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

3.Позиція потерпілих

Потерпілі по епізодам 1-9 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, висловилися щодо призначення покарання. По епізоду 10 потерпілий відсутній.

4. Докази, які досліджені судом

Прокурор надав усне клопотання про розгляд справи у скороченому провадженні, на підставі частини 3 ст. 349 КПК України, проти якого обвинувачений не заперечував.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву в добровільності та істинності його позицій немає.

Сторонам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому, суд обмежився допитом обвинуваченого і дослідив документи, які характеризують її особу.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

5.Висновок суду про винуватість обвинуваченого

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченим ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 369 КК України, повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 по епізодам 1 - 9, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вірно.

Суд вважає, що умисні дії ОСОБА_3 по епізоду 10, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, вірно.

6.Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

Загальні положення

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений був осудним у розумінні ст. 19 КК України.

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Класифікація вчинених кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості вчиненого злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, віднесено до категорії нетяжкого злочину.

Обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому як за ч. 4 ст. 185, так і за ч. 1 ст. 369 КК України, суд визнає щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальнувідповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого.

Так, у судовому засіданні обвинувачений свою вину по всім інкримінованим епізодам визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 369 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи покарання суд виходить із наступного.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, стать та вік, неперебування на обліку у лікарів нарколога і психіатра, рівень культури та освіти, соціально-психологічні риси.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше багаторазово судимий за злочини проти власності, востаннє 04.11.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, при цьому 23.08.2023 Солонянським районним судом Дніпропетровської області звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання до 14.02.2024. Тобто на момент вчинення кримінального правопорушення за даним вироком вказане покарання є невідбутим, що свідчить про те, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі як за ч. 4 ст. 185, так і за ч. 1 ст. 369 КК України.

При цьому підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Застосування положень ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

При цьому, відповідно до п. 26 вказаної Постанови, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Таким чином, з урахуванням викладених положень закону, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин в період невідбутого покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, тому при призначенні ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 71 КК України, і визначає за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке є більшим, як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підсумок.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

7.Вирішення цивільного позову

У даному кримінальному провадженні потерпілими до обвинуваченого цивільного позову про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином, не пред`явлено.

8.Вирішення питання про долю речових доказів

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

9.Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2023 ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 161 040,00 грн з покладанням, у разі внесення застави, певних обов`язків.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжувався і на момент винесення цього вироку є діючим, застава не сплачена.

Тому строк відбування покарання ОСОБА_3 слід обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 05.12.2023 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 05.12.2023 по день набрання вироком законної сили у відповідності як один день попереднього ув`язнення рівний одному дню позбавлення волі.

Разом з цим, згідно із п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема «рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження», у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили».

Суд враховує, що різниця між пунктами а) та с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує, що ці пункти визначають різний правовий характер, різні підстави, різні вимоги до рішення про тримання під вартою.

Пункт а) вимагає лише законного вироку суду, яким особу визнано винуватою і призначено відповідне покарання. Пункт с) вимагає розумної підозри, наявності ризиків, якомога коротшого періоду перебування під вартою невинуватої особи. Крім того, для затримання за пунктом с) передбачаються спеціальні гарантії частини 3 статті 5 Конвенції. Також гарантії частини 4 статті 5 Конвенції мають дуже обмежене застосування до пункту а).

За правом багатьох країн затримання у очікуванні розгляду апеляції вважається попереднім триманням під вартою і засуджена особа не починає відбувати своє покарання, поки вирок не набере чинності. Однак відмінності між підходами до процедури призначення покарання є відмінності за формою, а не за суттю, якщо розглядати наслідки для зацікавленої особи. Слід вважати, що стаття 5 §1 а), в якій не зазначається про припустимі форми правового механізму, за яким особа може законно триматися під вартою «після засудження», залишає державам-учасницям свободу вибору в цьому питанні (правова позиція, викладена у рішенні «Monnel and Morris v. the United Kingdom», заяви № 9562/81 та 9818/82, від 02 березня 1987 року).

Обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні статті 5 § 1 a) після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню (правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ «Ruslan Yakovenko v. Ukraine», заява № 5425/11, від 04 червня 2015 року).

Термін «після засудження» не можна тлумачити так, ніби він стосується лише остаточного засудження. Не можна ігнорувати того, що винуватість особи, яка тримається під вартою під час апеляційного або наглядового провадження, вже встановлена в ході судового розгляду, проведеного відповідно до вимог статті 6 (правова позиція, викладена в рішенні ЄСПЛ «Wemhoff v. Germany», заява 2122/64, від 27 червня 1968 року).

Отже, незважаючи на те, що за законодавством України таке тримання під вартою термінологічно відрізняється від відбування покарання за вироком, що набрав законної сили, з погляду статті 5 Конвенції воно буде розглядатися як таке, що підпадає під пункт а): законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

Відповідно немає необхідності у будь-якому клопотанні при вирішення питання запобіжного заходу на цій стадії, оскільки суд у цьому випадку діє у якості влади, що призначила покарання і забезпечує його виконання, а не вирішує спір між сторонами; немає потреби аналізувати питання, необхідні для тримання під вартою до вироку: розумна підозра стає неактуальною, оскільки вже є висновок про винуватість, ризики не мають значення, оскільки відбувається де факто відбування покарання, обґрунтованість вироку не потребує періодичного перегляду; обмеження строку дії запобіжного заходу має на меті забезпечити можливість періодичного перегляду тримання під вартою до вироку, у разі винесення обвинувального вироку міркування, які зумовлюють необхідність періодичного перегляду, не мають значення, тому тримання під вартою на підставі вироку здійснюється для забезпечення його виконання, в той час, як ст. 197 КПК України передбачає не строк тримання під вартою, а строк дії відповідної ухвали, після якого вона втрачає силу, а тому вирок діє протягом строку покарання, якщо не скасований. Обґрунтованість вироку не стосується законності тримання під вартою, навіть у разі його скасування, тримання під вартою на його підставі буде законним, у тому числі з погляду статті 5 Конвенції.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, враховуючи вимоги п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, пункту а) ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ, зокрема, рішення «Ruslan Yakovenko v. Ukraine» згідно якої обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні пункту а) ст. 5 Конвенції після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню, суд вважає, шо в даний час немає потреби аналізувати питання, необхідні для тримання під вартою до вироку, розумна підозра стає неактуальною, оскільки вже є висновок про винуватість, ризики не мають значення, оскільки відбувається де факто відбування покарання, тримання під вартою на підставі вироку здійснюється для забезпечення його виконання, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований обвинуваченому до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін.

Враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132, 177, 178 КПК України і призначене судом покарання, заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 161040,00 грн слід скасувати.

Витрати на залучення експертів складають:

- висновок судової товарознавчої експертизи №5319 вартістю 600 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/45346-Д від 12.12.2023 вартістю 2 650 гривен 48 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5572 вартістю 300 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/47231-Д від 26.12.2023 вартістю 1 514 гривен 56 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5351 вартістю 400 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/45342-Д від 12.12.2023 вартістю 1 893 гривен 20 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5432 вартістю 300 гривень;

- висновок судової товарознавчої експертизи №5284 вартістю 500 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/45340-Д від 12.12.2023 вартістю 1 514 гривен 56 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5490 вартістю 200 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/45351-Д від 25.12.2023 вартістю 1 514 гривен 56 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5210 вартістю 650 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/45345-Д від 12.12.2023 вартістю 1 514 гривен 56 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5571 вартістю 200 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/47849-Д від 28.12.2023 вартістю 1 514 гривен 56 копійок.

- висновок судової товарознавчої експертизи №5283 вартістю 200 гривень;

- висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-23/47230-Д від 25.12.2023 вартістю 1 135 гривен 92 копійок.

Загальні витрати на проведення експертних досліджень склали 16 602 гривень 40 копійок і підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді 2років позбавлення волі;

ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.11.2021 року, і остаточно призначити до відбування покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі

ОСОБА_3 строк відбуття покарання обчислювати з 05.12.2023 року, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України до строку відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 05.12.2023 по день набрання вироком законної сили у відповідності як один день попереднього ув`язнення рівний одному дню позбавлення волі.

ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 161 040,00 грн скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_17 витрати на проведення судової експертизи в сумі 3350,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (КБК 24060300) витрати на проведення судових експертиз в сумі 13 252,40 грн.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази:

- кімоно, яке передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю;

- футболку, кросівки, шльопанці, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому за належністю;

- акумуляторний гайковерт, напівавтоматний інверторний, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 , залишити останньому за належністю;

- автомобільний компресор, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_18 , залишити останньому за належністю;

- шорти, два мобільні телефони Нокіа, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 , залишити останньому за належністю;

- паперові конверти з дактилокартами, відбитками пальців та іншими речами, які передані до камери зберігання речових доказів ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанціями № 1318 від 20.12.2023, № 2114 від 27.12.2023, № 1319 від 20.12.2023, № 2116 від 28.12.2023, СП № PSP4240644 (скло) № 2111 від 27.12.2023, № 2112 від 27.12.2023, № 1317 від 20.12.2023, № 2113 від 27.12.2023, № 1320 від 20.12.2023 знищити;

- оптичні диски (т. 4 а.п. 32, т.2 а.п. 59, т. 1 а.п. 227) - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1