Справа № 953/2823/24
н/п 1-кс/953/3018/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000476 від 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2024 о 16:13 год. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 24.04.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 200 літрів дизельного пального, яке поміщено до металевої бочки об`ємом 200 літрів та закріплене бірками, власником якого є ДП «Завод ім. В.О. Малишева». Місцем зберігання арештованого майна визначити територію ДП «Завод ім. В.О. Малишева», розташовану за адресою: м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, 126.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СВ ВСП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, за фактом того, що 09.04.2024 співробітники ДП «Завод ім. В.О. Малишева», перебуваючи на автозаправній станції «ОККО», розташованій за адресою: м. Харків, пр-т. Льва Ландау, 2B, розтратили паливо, яке належить ДП «Завод ім. В.О. Малишева».

Під час досудового розслідування встановлено, що водій ДП «Завод ім. В.О. Малишева», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.04.2024 перебуваючи за адресою: м. Харків, пр-т. Льва Ландау, 2В на території автозаправній станції «ОККО», використав паливні талони, які належать ДП «Завод ім. В.О. Малишева», з метою заправки вантажного автомобіля MAN NGX 18.400 з д.р.н. НОМЕР_1 реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору, власником якого є ТОВ «ФІРМА-ТРАК», директором якого є ОСОБА_5 . Вказаний вантажний автомобіль не належить ДП «Завод ім. В.О. Малишева».

Відповідно до показань свідка ОСОБА_5 , йому 09.04.2024 приблизно о 14:00 год. зателефонував ОСОБА_4 , який запропонував надати йому дизельне пальне у розмірі 200 літрів по 40 гривень за літр. ОСОБА_5 погодився на пропозицію ОСОБА_4 , та останні домовились здійснити вказані дії на території автозаправній станції «ОККО» за адресою: м. Харків, пр-т. Льва Ландау, 2В. Для чого ОСОБА_5 повідомив, своєму водієві ОСОБА_6 , щоб останній приїхав на вантажному автомобілі MAN ТGX 18.400 з д.р.н. НОМЕР_1 реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 на вказану вище автозаправну станцію.

Вказані вище події підтверджуються показами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , речовими доказами: чеком № 565 від 09 квітня 2024 року час 15:06:59 та подорожнім листом № 1216 від 09 квітня 2024 року та проведеним оглядом місця події.

Так, 24.04.2024 на території ДП «ХАРКІВСЬКИЙ АВТОМОБІЛЬНИЙ ЗАВОД», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Цементна 3, було оглянуто вантажний автомобіль MAN ТGX 18.400 з д.р.н. НОМЕР_1 реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого за участю співробітників заводу, свідка ОСОБА_5 , було вилучено з баку вказаного автомобіля дизельне пальне у розмірі 200 літрів, яке було поміщено до металевої бочки об`ємом 200 літрів та залишено вказану бочку на відповідальне зберігання ДП «ХАРКІВСЬКИЙ АВТОМОБІЛЬНИЙ ЗАВОД».

Прокурор зазначає, що вилучене пальне є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000476 від 10.04.2024 та повернення вказаного пального до ДП «Завод ім. В.О. Малишева», фактично відшкодує завдані збитки, заподіяні даним кримінальним правопорушенням.

Прокурор посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою збереження арештованого майна просить накласти арешт на майно, власником якого є ДП «Завод ім. В.О. Малишева».

В судове засідання прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 не з`явилася, викликалася належним чином. 25.04.2024 через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, клопотання підтримала, просила про його задоволення (а.с. 48).

В.о. генерального директора ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, викликався належним чином (а.с. 46). 24.04.2024 на електронну пошту суду надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без участі представника підприємства, проти задоволення клопотання не заперечує (а.с. 47).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі представника власника майна та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СВ ВСП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 10.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України (а.с. 4).

09.04.2024 з 18:44 год. по 19:10 год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду місця події (а.с. 18-20).

24.04.2024 з 09:54 год. по 10:47 год. в ході проведення огляду транспортного засобу MAN NGX 18.400 з д.р.н. НОМЕР_1 , реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду (а.с. 40-42).

Клопотання про арешт майна подано до суду 24.04.2024 о 16:13 год. (а.с. 1).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна до суду.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 від 10.04.2024, майно вилучене 09.04.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000476 від 10.04.2024 (а.с. 27-28).

Постановою старшого слідчого СВ ВСП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 від 24.04.2024, майно вилучене 24.04.2024 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000476 від 10.04.2024 (а.с. 43-44).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 24.04.2024 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, перелік якого зазначено нижче, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0000476 від 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення огляду транспортного засобу MAN NGX 18.400 з д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Фірма-Трак», розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: 200 літрів дизельного пального, яке поміщено до металевої бочки об`ємом 200 літрів та закріплене бірками, власником якого є ДП «Завод ім. В.О. Малишева», розташоване за адресою: 61001, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 126, шляхом заборони користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити територію ДП «Завод ім. В.О. Малишева», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Тарасенка Георгія, 126, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1