справа № 619/6112/23
провадження № 1-кп/619/154/24
ВИРОК
28 травня 2024 року,
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює сторожем у ТОВ «»Белогві», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор - ОСОБА_5
захисник - ОСОБА_6
обвинувачений - ОСОБА_3
потерпілі - ОСОБА_7 ,
- ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)
представник потерпілої - ОСОБА_9 (у режимі відеоконференції)
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 14 жовтня 2023 року приблизно о 18 год 55 хв керував автомобілем «Renault Logan MCW» р.н. НОМЕР_1 , ходова частина якого знаходилася в технічно несправному, але працездатному стані, через підтікання рідини з амортизатору підвіски правого колеса, яку він мав можливість помітити, чим порушив вимоги п. 2.3 а) Правил дорожнього руху, згідно з яким для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, при цьому не мав посвідчення на право керування автомобілем, так як був його позбавлений на строк 1рік постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22.09.2023 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, при цьому, він знаходився у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та рухався по вул. Золочівський Шлях у м. Дергачі Харківської області зі сторони вул. Лугова в напрямку вул. 23-го Серпня зі швидкістю приблизно 50 км/год, де в районі будинку АДРЕСА_2 , діючи необережно, при виникненні перешкоди у вигляді велосипедистки ОСОБА_10 , яка керувала велосипедом «Україна», яку він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобілю, чим грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, згідно з яким у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, та допустив зіткнення з вищевказаним велосипедом, який рухався попереду нього у попутному напрямку, внаслідок чого велосипедистка ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці дорожньо-транспортної події. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_3 , які знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками виразилися в тому, що він, діючи з необережності, при виникненні перешкоди у вигляді велосипедистки ОСОБА_10 , яка керувала велосипедом «Україна» , яку він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобілю, до допустив зіткнення з велосипедом, що призвело до вищевказаних наслідків.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив факт і обставини його вчинення, так, як це вказано вище та зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та готовий відшкодовувати завдану шкоду, позовні вимоги визнає повністю.
Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу.
Водночас судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є тяжкими злочином, у тому числі тяжкі та незворотні наслідки - смерть людини, обставину, що пом`якшує покарання, факт відшкодування матеріальної шкоди потерпілим, дані про особу винного, а саме те, що він одружений, раніше не судимий, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює сторожем у ТОВ «Белогві», де характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, здійснював догляд за інвалідом 1 групи ОСОБА_11 , 17.01.1953, яка потребує сторонньої допомоги через стан здоров`я, є військовозобов`язаним, водночас, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини та попередження нових злочинів. Крім того судом враховується, що відповідно до постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 22.09.2023 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням в даному випадку на підставі ч. 1 ст. 75 КК України застосовано бути не може, оскільки законодавцем було обмежено можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас суд враховує постанову ВС ККС від 15 червня 2023 року у справі № 170/667/21, в якій зазначено, що водій, який порушив правила безпеки дорожнього руху в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням. Навіть за умови щирого каяття, відшкодування збитків потерпілому і відсутності заперечень з боку останнього на таке звільнення.
За таких обставин справи, враховуючи підвищену суспільну небезпечність зазначеного злочину, його тяжкість, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 3 статті 286-1 КК України, що буденеобхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочини та попередження нових кримінальних правопорушень.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Частиною 1 статті 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Постановами старшого слідчого ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області від 15.10.2023 велосипед «Україна», автомобіль «Renault Logan MCW» р.н. НОМЕР_1 , ліхтар чорного кольору визнано речовими доказами.

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 на велосипед «Україна» та автомобіль «Renault Logan MCW» р.н. НОМЕР_1 , накладено арешт та поміщено на територію майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешти підлягають скасуванню, а речові докази поверненню власникам та законним володільцям.

Згідно зі ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром експертизи №СЕ-19/121-23/23620-ІТ від 09.11.2023 в розмірі 717,00 грн, №СЕ-19/121-23/23622-ІТ від 10.11.2023 в розмірі 717,00 грн, №СЕ-19/121-23/23621-ІТ від 09.11.2023 в розмірі 717,00 грн, №СЕ-19/121-23/23626-ІТ від 20.11.2023 в розмірі 3824,00 грн, №СЕ-19/121-23/26772-ІТ від 30.11.2023 в розмірі 2390,00 грн, №СЕ-19/121-23/28832-ІТ від 15.12.2023 в розмірі 6058,24 грн.

Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у розмірі 800000,00 грн, обґрунтовуючи моральними стражданнями, душевним болем та настанням вимушених тяжких змін у житті у зв`язку зі смертю матері.

Частиною 2 ст. 127 КПК України визначено, що шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.

Відповідно до роз`яснень, які містяться п. 9 зазначеної Постанови, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Водночас, виходячи з принципу розумності, виваженості і справедливості, характеру та обсягу душевних страждань потерпілої, їх тривалості, вимушеності змін в житті, необхідності докладання додаткових зусиль для відновлення психологічного здоров`я, нормалізації психологічного стану та враховуючи факт визнання обвинуваченим заявленого позову у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 14 жовтня 2023 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром експертизи №СЕ-19/121-23/23620-ІТ від 09.11.2023 в розмірі 717,00 грн, №СЕ-19/121-23/23622-ІТ від 10.11.2023 в розмірі 717,00 грн, №СЕ-19/121-23/23621-ІТ від 09.11.2023 в розмірі 717,00 грн, №СЕ-19/121-23/23626-ІТ від 20.11.2023 в розмірі 3824,00 грн, №СЕ-19/121-23/26772-ІТ від 30.11.2023 в розмірі 2390,00 грн, №СЕ-19/121-23/28832-ІТ від 15.12.2023 в розмірі 6058,24 грн, а всього в сумі 14423,24 грн (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять три гривні 24 копійки).

Арешт майна, який накладено ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 - скасувати.

Речові докази:

- велосипед «Україна», який знаходиться на території майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів (м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107) та чорний ліхтар, який знаходиться в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- автомобіль «Renault Logan MCW» р.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на території майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ( АДРЕСА_3 ) повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 800000,00 грн (вісімсот тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1