Справа № 307/53/24
Провадження №1-кп/307/2/24
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

04 березня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2020 року за № 0000092 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0000092 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 січня 2024 року призначено підготовче судове засідання на 08 січня 2024 року, яке відкладалося, востаннє на 04 березня 2024 року.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про скасування арешту майна.

В обгрунтування келопотання посилався на те, що на підставі ухвали від 04.12.2023 у справі 308/4300/20 провадження 1-кс/308/5385/23 частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на 1/2 частину рухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом заборони користування, володіння та розпорядження майном.

Вказане клопотання подане з метою забезпечення цивільного позову.

Так, в матеріалах справи наявний цивільний позов ТОВ «Євробудтрейд- Захід» від 17.11. 2023 року за підписом ОСОБА_7 .

Згідно норми ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно норми ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Однак, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України до цивільного позову ТОВ «Євробудтрейд-Захід» не додано жодного доказу, викладених в позовній заяві обставин та жодного доказу нанесення ТОВ «Євробудтрейд-Захід» збитків у розмірі 38 049268, 58 грн. Також до такого позову не додано довіреності ТОВ «Євробудтрейд-Захід» на представництво інтересів у суді. За вказаних обставин цивільний позов ТОВ «Євробудтрейд-Захід» від 17.11.2023 р. не є обґрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства, згідно норми ч. 6 ст. 171 КПК України, що є підставою для відмови у застосування арешту на підставі п. 4) ч. 2 ст. 170 КПК України - поданого з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Станом на 04.11.2023 року, він, ОСОБА_6 , як захисник ОСОБА_5 з матеріалами клопотання ознайомлений не був, внаслідок чого подав в системі електронний суд відповідне клопотання про відкладення. Дане клопотання судом не розглянуто з незрозумілих технічних причин. На розгляді клопотання про застосування арешту від 04.12.2023 він, як захисник ОСОБА_5 , участі не брав.

Згідно норми ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

З метою підтвердження фактів необґрунтованості вимог цивільного позову ТОВ «Євробудтрейд-Захід» долучив фінансову зв`язність вказаного товариства за 2018, 2019 та 2020 роки як доказ того, що в податковій звітності в такої юридичної особи відсутній збиток або облік кредиторських вимог у розмірі 38 049268, 58 грн. В якості спростування обставин постачання за усною домовленістю будівельних матеріалів на станцію Тересва для передачі у розпорядження ОСОБА_5 з метою подальшої реалізації також долучив постанову шостого апеляційного адміністративного суду у справі №320/3640/19 за позовом ТОВ «Євробудтрейд-Захід» ГУДПС в м. Києві згідно якої 01.08.2018 та 02.08.2018 позивачем до контролюючого органу було надано письмові пояснення, а також копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, а саме договори на поставку продукції, митні декларації, в яких, зокрема зазначено, що товариство поставляє товар на умовах 100% передоплати за продукцію.

Зокрема, контролюючому органу було подано контракт від 21.05.2018 № 21052018 зі спільним закритим акціонерним товариством «КварцМелПром» (резидент Республіки Білорусь), рахунок на оплату від 11.07.2018 № 4 вартості товарів відповідно до контракту та платіжне доручення від 12.07.2018 № 21735, а також вантажні митні декларації на товар, з яких вбачається, що позивачем ТОВ «ЄВРОБУДТРЕЙД-ЗАХІД» протягом липня 2018 року здійснено митне оформлення товару (будівельні блоки з комірчастого (пористого) бетону, поставленого в рамках укладеного позивачем контракту зі Спільним закритим акціонерним товариством «КварцМелПром».

Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 90 КПК України, рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Отже, згідно п.2) ч. 4 ст. 42 КПК України, він має право збирати і подавати суду докази.

Твердження клопотання про застосування арешту, в частині нібито встановлення слідством поставки ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» протягом 2018-2019 років на станцію Тересва будівельних матеріалів загальною вартість 38 049 268, 58 грн. на підставі усної домовленості спростовується постановою Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2020 року у справі № 320/3640/19, якою встановлено, що ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» у 2018 році працює виключно по стовідсотковій передоплаті. Контракти № 04012019 від 04.01.2019 та № 21052018 від 21.05.2028 у поєднанні з податковою звітністю ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» доводять відсутність у заявника можливості постачати піноблоку, отриманого від САП «КварцМелПром» на станцію Тересва без повної оплати їх вартості. В той же час відсутність збитку чи кредиторської заборгованості у фінансовій зв`язності ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» за 2018-2020 роки доводить той факт, що вартість поставленого на станцію Тересва піноблоку, того що був розвантажений ОСОБА_5 , в дійсності була оплачена ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» кінцевими набувачами таких будівельних матеріалів.

Однак вищевказані очевидні факти ОСОБА_4 , разом зі слідчим ОСОБА_8 та прокурором ОСОБА_3 приховали при веденні слідчих дій у ЄРДР 0000092, за наслідками чого винесені ухвали про порушення кримінальних проваджень за ст. ст. 365, 366, 367, 384, 383 КК України щодо дій вказаних осіб.

Із викладеного вище вбачається, що матеріалами кримінального провадження та доказами, поданими стороною захисту, спростовується сам факт події злочину, визначеного ст. 190 КК України, оскільки ОСОБА_5 прийняв та розвантажив придбаний іншими особами піноблок, якими отриманий і будівельні матеріали були оплачені напряму ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» , що пояснює відсутність у останнього жодних збитків.

За вказаних обставин фактично доведена відсутність події злочину та факту нанесення ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» будь якої майнової шкоди свідчить про доведеність відсутності підстав для застосування арешту майна обвинуваченого з метою забезпечення цивільного позову чи конфіскації майна, що згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді арешту майна.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 грудня 2023 року вбачається, що арешт на майно було накладено з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст. 170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Крім цього, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції на час вчинення злочину), та у випадку доведеності його вини, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна як обов`язкове, слідчий суддя вважав, що у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слід накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному, врахувавши, в тому числі, наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечити своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданню кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового розгляду - судом.

У частині другій вказаної статті цього Кодексу зазначено про те, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, суд має встановити відсутність підстав для його подальшого застосування у конкретному кримінальному провадженні, розгляд якого здійснюється судом, при цьому правомірність та обґрунтованість арешту майна визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами конкретного кримінального провадження, змістом ухвали про накладення арешту та належним мотивуванням клопотання про скасування арешту.

Ураховуючи наведене, а також те, що на даній стадії провадження жодні докази судом не досліджено, мета, з якою накладено арешт на майно не відпала, відтак вказане клопотання є передчасним.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 08 березня 2024 року о 15 год.

Суддя ОСОБА_1