УХВАЛА

07 березня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яке погоджене із начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, Рівненської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України,-

встановив:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, капітан Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яке погоджене начальником відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні№ 0000071, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю № 964 від 08.09.2012, виданого на підставі рішення Рівненської обласної кваліфікаційної - дисциплінарної комісії адвокатів № 39 від 24.10.2007, ОСОБА_5 здійснює адвокатську діяльність організаційно-правової форми адвокатського бюро.

Правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон), інші законодавчі акти України.

Адвокатська діяльність, у відповідності до ст. 4 Закону здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи адвокатом, незважаючи на те, що на неї відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» покладено обов`язки діяти лише у межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією Україниі Законами України, у період часу з 15.09.2022 по 31.10.2022 шляхом погроз та переконань, діючи умисно, з корисливих мотивів підбурила ОСОБА_7 до надання неправомірної вигоди для службової особи, які займає відповідальне становище, у сумі 7000 доларів США, що в перерахунку за курсом Національного Банку України станом на 29.09.2022 становить 255 980 грн., за прийняття нею рішення про закриття кримінального провадження № 0002447.

Так, за допомогою месенджера «Viber», 15.09.2022 ОСОБА_7 звернувся до адвоката ОСОБА_5 про надання правової допомоги у кримінальному провадженні № 0002447 від 25.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 361 КК України, оскільки до кримінального правопорушення може бути причетна його донька - ОСОБА_8 .

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області. Слідчі, дізнавачі, керівники, заступники керівників територіального управління поліції, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міста згідно зі ст. ст. 1, 13, 15 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 Примітки до ст. 364 та п. 2 Примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України є представниками влади, працівниками правоохоронного органу та службовими особами, які займають відповідальне становище.

Надавши свою згоду представляти у кримінальному провадженні № 0002447 інтереси ОСОБА_8 , у адвоката ОСОБА_5 не раніше 15.09.2022 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі 7000 доларів США, під приводом надання неправомірної вигоди особам, уповноваженим на виконання функцій держави, а саме працівникам Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, без наміру передавати будь які кошти працівникам поліції.

Для реалізації свого умислу, адвокат ОСОБА_5 , увійшовши в довіру до ОСОБА_7 , під час спілкування за допомогою месенджера «Viber» 17.09.2022, 20.09.2022 та 22.09.2022 запевнила його, що може вирішити питання про закриття кримінального провадження № 0002447 і з цього приводу звернеться безпосередньо до керівництва Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, за умови надання їй грошових коштів у сумі 7000 доларів США в якості неправомірної вигоди для подальшої їх передачі службовій особі правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище. При цьому реального наміру передавати посадовим особам органів поліції вказані грошові кошти ОСОБА_5 не мала та усвідомлювала, що гроші будуть нею протиправно обернені у свою користь.

Окрім цього, за надання нею таких «послуг» у неправомірний спосіб, адвокат ОСОБА_5 окрім суми неправомірної вигоди у розмірі 7000 доларів США, висловила вимогу про виплату їй 500 доларів США у якості грошової винагороди.

ОСОБА_5 запевнила ОСОБА_7 у тому, що незважаючи на складність та тяжкість кримінального правопорушення, вона особисто знайома і зможе домовитись з керівництвом РУП ГУНП в Рівненській області про прийняття у кримінальному провадженні № 0002447 у найкоротші строки позитивного рішення щодо закриття, а відмова від передачі вказаної суми коштів може потягнути негативні наслідки кримінально-правового характеру для його доньки ОСОБА_8 . Усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є адвокатом, сприймаючи її як особу, яка за специфікою своєї діяльності знайома із керівництвом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_7 вважав її пропозицію надати неправомірну вигоду реальною та такою, яка спрямована на вчинення дій на його користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, при зустрічі 29.09.2022, у період часу із 18.00 години по 18.30 годину, на території паркувального майданчика ТРЦ «Чайка», що по АДРЕСА_2 , отримала від ОСОБА_7 частину обумовленої нею суми грошових коштів, а саме 3500 доларів США, що в перерахунку за курсом Національного Банку України станом на 29.09.2022 становить 127 990 гривень 10 копійок, нібито для подальшої передачі як неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище, а саме керівництву Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області за прийняття ними рішення про закриття кримінального провадження № 0002447, а насправді заволоділа у такий спосіб його коштами, тобто чужим для неї майном, шляхом обману. Коштами у сумі 3500 доларів США ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд.

Отримавши частину обумовленої раніше суми коштів, а саме 3500 доларів США, бажаючи до кінця довести свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом обману та підбурювання його до надання неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище, під час зустрічі 18.10.2022 з 16.00 по 18.00 годину у приміщенні свого офісу, що по АДРЕСА_3 , шляхом переконань та погроз, ОСОБА_5 продовжила схиляти ОСОБА_7 до якнайшвидшого надання їй нібито для службових осіб керівного складу Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області іншої частини коштів. ОСОБА_5 запевнила, що лише передача всієї суми коштів у розмірі 7 000 доларів США створить умови для позитивного вирішення питання та закриття кримінального провадження.

Окрім цього, ОСОБА_5 зазначила, що із суми 7500 доларів США, 500 доларів США є оплатою за надані нею «послуги» у неправомірний спосіб, які ОСОБА_7 необхідно сплатити відразу після отримання ним постанови про закриття кримінального провадження. Одночасно, адвокат ОСОБА_9 усно ініціювала укладення з ОСОБА_7 договору про надання правової допомоги із зазначенням у ньому суми у розмірі 7500 доларів США, маючи на меті, таким чином, приховати обставини здійснюваної протиправної діяльності та створення видимості законності отримання таких коштів.

У подальшому, у ході зустрічі 31.10.2022 о 16 годині у приміщенні офісу ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_3 , а також під час спілкування через месенджер «WhatsApp» 18.10.2022, 28.10.2022 та 31.10.2022, адвокат ОСОБА_5 , шляхом переконань та введення в оману, схиляла ОСОБА_7 передати їй другу частину неправомірної вигоди у сумі 3500 доларів США для службових осіб Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, при цьому активно переконуючи його у необхідності здійснення такої дії з одночасним підсиленням страху перед потенційним застосуванням заходів кримінально-правового характеру щодо його доньки у випадку ігнорування її протиправних порад.

Однак, вчинивши усі дії, які ОСОБА_5 вважала необхідними, для доведення кримінального правопорушення до кінця, злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, а саме у закінченому замаху на підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданої їй влади.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у своїх сукупності, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Незважаючи на те, що підозрюваній ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України на вказаній стадії досудового слідства у матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які дають підстави вважати, що є реальна необхідність у дослідженні всіх обставин вчинення нею та іншими як фігурантами провадження так й іншими невстановленими особами, як вказаних так і інших злочинів, які, будучи обізнані про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення такого злочину, можуть отримувати відомості про хід розслідування цього провадження.

Є всі достатні підстави вважати про те, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетні низка осіб, зокрема з числа Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, які діяли відповідно до розробленого завчасно злочинного механізму, при цьому чітко розподіливши між собою ролі та функції, з огляду на що вирішується питання про повідомлення їх про підозру задля дотримання вимог ст. 2 КПК України у частині притягнення інших учасників, які вчинили кримінальні правопорушення до кримінальної відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з вищевикладеного, на цій стадії слідства здобуто відомості, які мають істотне значення для оцінки всіх раніше здобутих доказів, зокрема стосовно обставин вчинення у латентній формі вищевказаних злочинів впродовж тривалого періоду часу, з особливою зухвалістю та цинізмом, використанням уразливого стану потерпілого, із залученням до вказаної протиправної діяльності співробітників поліції, у зв`язку з чим є необхідність у їх перевірці на предмет достовірності, належності, наданні їм належної правової оцінки та прийняття за їх результатом кінцевого процесуального рішення.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Рівне, Рівненської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 обґрунтовано підозрюєтьсяу вчиненні тяжкого умисного корупційного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у закінченому замаху на підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, за вчинення такою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій з використанням наданої їй влади, за скоєння якого законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майната відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, за скоєння якого законом передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до трьох років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість ОСОБА_5 , переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корупційного злочину, за вчинення якого законом передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, а також у вчиненні іншого злочину, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваноївинною у вчиненні інкримінованих злочинів, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 доволі часто перетинає державний кордон України, що дає підстави вважати про наявність у неї міцних соціальних зв`язків за межами України. Також, у ОСОБА_5 є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та остання має можливість перетнути державний кордон, а отже таким чином ухилитися від слідства та суду.

Наявність ризику, передбаченого у п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 може знищити, спотворити документи (квитанції, записники, блокноти, інші документи, що стосуються вчинення нею таких дій, тощо), а також інші документи, які вказують на причетність осіб до вчинення зазначених та інших кримінальних правопорушень. Наведене підтверджує зокрема той факт, що адвокат ОСОБА_5 під час вчинення злочину застосовувала засоби конспірації, зокрема адвокат ОСОБА_5 у жодний спосіб не надавала правової допомоги потерпілому ОСОБА_7 , проте ініціювала укладення договору про надання правової допомоги із зазначенням у ньому суми гонорару у розмірі 7500 доларів США, маючи на меті таким чином приховати обставини здійснюваної протиправної діяльності та задля створення видимості законності отримання таких коштів, незважаючи на те, що ці кошти позиціонувалися перед потерпілим ОСОБА_7 як неправомірна вигода, яку необхідно надати службовим особам Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області задля вирішення питання за вказаних вище обставин.

Наявні матеріали кримінального провадження вказують на те, що адвокат ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з іншими службовими особами Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після отримання першої частини неправомірної вигоди у розмірі 3500 доларів США вжили заходів щодо унеможливлення їх відшукання.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що у рамках розслідуваного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюванаможе вплинути на свідків та інших осіб, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування. слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

У такий спосіб, підозрювана як особисто, такі і через інших осіб, будучи обізнаною із колом осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином може вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Наведене підтверджує той факт, що адвокат ОСОБА_5 вступила у злочинну змову здійснювати таку протиправну діяльність, а до складу такої групи було втягнено значну кількість осіб з числа й співробітників поліції, а перебування на волі ОСОБА_5 після вчинення злочинів і під час досудового розслідування може викликати страх перед потерпілим та іншими особами, адже підозрювана користувалася його вразливим становищем, попереджала про недопустимість відхилення від озвученої нею протиправної лінії поведінки щодо необхідності надання неправомірної вигоди, що може породити принцип безкарності в інших осіб, які також причетні до вчинення злочинів і створення ситуації, за якої необхідні законні запобіжники у вигляді заходів забезпечення не стримують віктимної поведінки осіб, що причетні до протиправної діяльності.

Саме тому, адвокат ОСОБА_5 , користуючись своїм статусом і авторитетом серед населення, зв`язками у правоохоронних органах, буде мати можливість впливати на свідків та потерпілого у різноманітних способах та формах, при цьому використовуючи приховані методи та засоби конспірації.

На цій стадії досудового розслідування не допитано велику кількість осіб, а тому перебування на волі підозрюваної дасть можливість їй спілкуватися з цими особами, а також іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення такого злочину, що також може негативно вплинути на хід досудового розслідування у цілому і не буде відповідати завданням кримінального судочинства.

Також, слід зазначити, що з метою вчинення додаткового психологічного тиску на потерпілого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_5 порушуючи принцип адвокатської таємниці 31.10.2022 у ході особистої зустрічі із ОСОБА_7 залучили до спілкування з останнім учасника злочинної групи « ОСОБА_11 » - ОСОБА_12 , який в якості силової підтримки здійснював додатковий психологічний тиск на ОСОБА_7 . з метою передачі адвокату ОСОБА_5 решти суми неправомірної вигоди.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, розуміючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки та ризик втечі для неї, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, в яких підозрюється, може умисно симулювати хворобу, підробити або спотворити речі та документи і грошові кошти (перший транш неправомірної вигоди), які ще не відшукані стороною обвинувачення. Крім того, ОСОБА_5 вчиняла злочини, із використанням правил конспірації, застосування умовностей.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що підозрювана, вчинила не один, а кілька злочинів. З урахуванням того, що наявні дані свідчать про те, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_5 , а також які досліджуються у цьому провадженні, вчинені з особливою зухвалістю та цинізмом, в умовах воєнного стану, із залученням великої кількості осіб, які здійснюють свою діяльність у правоохоронній системі, орган досудового розслідування приходить до висновку про її схильність до вчинення злочинів у різноманітних сферах, наявності широкого кола знайомства серед осіб з числа співробітників правоохоронних та контролюючих органів і адвокатури, які за проханням/вказівками підозрюваної можуть здійснювати тиск у різних формах на свідків або інших учасників провадження, що може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства у разі перебування на волі підозрюваного.

Також, підозрювана ОСОБА_5 вчиняла ці кримінальні правопорушення детально маскуючи їх під законну діяльність, яка пов`язана із здійсненням адвокатської діяльності, що не відповідало дійсності, оскільки чітко усвідомлюючи, що на неї поширюються гарантії адвокатського імунітету.

Однак, наявні у матеріалах провадження відомості вказують на те, що адвокат ОСОБА_5 , свідомо порушуючи ці норм законодавства спільно з працівниками Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, діючи зі злочинною самовпевненістю порушували нормативні акти, що у подальшому і слугувало причинно-наслідковим зв`язком настанню негативних наслідків та дискредитації Національної поліції так і представників адвокатури серед населення.

Тому, з урахуванням вказаних фактів сторона обвинувачення вбачає, що ОСОБА_5 як особисто так інші особи за його дорученням можуть продовжувати вчинити новий злочин, у тому числі проти правосуддя чи іншої категорії.

Більше того, вказаний ризик тісно переплітається із ризиком, що підозрювана буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Тому, з урахуванням вказаних фактів сторона обвинувачення вбачає, що підозрювана може продовжувати вчиняти новий злочин чи інше суспільно-небезпечне діяння.

Вказані ризики існують та є актуальними, оскільки на цей час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та інших осіб, причетних до вчинення тяжкого умисного корупційного кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, та інших злочинів, зокрема в одержанні неправомірної вигоди із залученням співробітників поліції, а у сукупності такі злочини характеризуються латентністю їх організації та подальшої реалізації, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду та притягнення їх до кримінальної відповідальності. Водночас, перебування підозрюваної на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки останні можуть перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення зазначених злочинів, про факти які йому стали відомі у ході слідства, що може вкрай негативно вплинути на його хід та кінцеві результати, а також впливати іншим чином.

Крім того, адвокат ОСОБА_5 не тільки буде намагатися ввести в оману орган досудового розслідування шляхом висування неправдивих версій, а навпаки умисно вчиняти дії задля запобігання виявлення всього злочинного механізму, до якого причетні й інші співробітники Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що також є предметом дослідження у цьому провадженні.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:

-наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких;

-підозрювана молодого віку не страждає тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її домашньому арешту;

-у разі визнання ОСОБА_5 винною у вчиненні вказаного злочину їй загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років;

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 , не встановлено будь-яких фактичних даних, які б були достатніми для можливості застосування щодо неї менш суворого запобіжного заходу, та як наслідок, забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту..

Підозрювана ОСОБА_5 , та її захисник проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечували. Просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваної, захисника, та думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000071, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 190 КК України.

06 березня 2024 адвокату ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369КК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри адвоката ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вказує зміст Постанови об`єднаної палати Верховного суду, зміст диспозиції статті 369 КК України, та й у принципі ст. 190 КК України, був достатньо ясним і передбачуваним для ОСОБА_5 , так як остання, як адвокат із значним юридичним стажом, не могла не усвідомлювати, що здійснювані нею дії за фабулою кримінального провадження є суспільно небезпечними кримінально караним діянням.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна та наявність достатніх даних, що існує ризик, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, буде намагатися ввести в оману орган досудового розслідування шляхом висування неправдивих версій, а навпаки умисно вчиняти дії задля запобігання виявлення всього злочинного механізму, до якого причетні й інші співробітники Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що також є предметом дослідження у цьому провадженні, може незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрювана може вплинути на свідків та інших осіб.

Про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Отже, вирішуючи в даному випадку питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що статтею 5 Європейської конвенції з прав людини передбачені випадки, коли особу може бути позбавлено свободи відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема це може бути здійснено з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення (пункт «с»).

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі з дотриманням гарантій передбачених статтею 5 Конвенції.

В свою чергу, за змістом частин першої та другої статті 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Вивченням особи ОСОБА_5 на даний час встановлено, що вона працездатна, розлучена, на утриманні має неповнолітню дитину та батьків пенсіонерів, працює адвокатом, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під домашнім арештом, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369КК України, наявність досліджених ризиків, щодо підозрюваної ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, особи та його характеризуючих даних, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 домашній арешт у певний період часу.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на неї на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , та іншими свідками, та експертами у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, Рівненської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190; ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном на 60 днів, а саме до 06.05.2024 року.

Строк дії ухвали рахувати з моменту винесення ухвали, а саме з 07.03.2024 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год. по 06:00 год., окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття .

Строк дії ухвали встановити до 06.05.2024 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України,а саме:

прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю;

прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , та іншими свідками, та експертами у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 06.05.2024 року.

Виконання ухвали доручити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваної та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1