Справа № 638/4283/23
Провадження № 1-кс/638/873/24
УХВАЛА

Іменем України

26 лютого 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ;

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000121 від 24 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу, -

встановив:

Слідчий СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням, де просить надати про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000121 від 24 січня 2023 року, за підозрою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил рф за межами рф, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року о 05:00 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати спеціальну військову операцію в Україні.

У подальшому збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами зс та інших військових формувань рф здійснено вторгнення на територію суверенної держави України.

Таким чином, 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом президента російська федерація незаконно вторглась на територію України ту здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили рф та федеральну службу військ національної гвардії російської федерації.

Так одним із першочергових етапів реалізації злочинного умислу щодо збройного нападу на державу Україна стало здійснення вторгнення найбільш підготовлених та мобільних підрозділів зс рф, у тому числі спеціального призначення, на територію держави Україна для організації силових захоплень та взяття під контроль будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі та здійснення силового виливу на їх діяльність; блокування та взяття під контроль військових частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, підрозділів Національної гвардії України для перешкоджання їх законній діяльності Щодо відсічі збройної агресії рф, оборони України, захисту ї суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості; перекриття та блокування авіаційного, транспортного та морського сполучення по території держави Україна 3 метою недопущення пересування військових підрозділів ЗС України та представників правоохоронних органів для протидії збройній агресії зс рф; пошкодження військових об`єктів ЗС України, які мають важливе оборонне значення та об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому продовжено. Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що окупаційними військами рф з 07 березня 2022 року частково окуповано територію міста Ізюм Харківської області, а з 01 квітня 2022 року - окуповано місто повністю.

Відповідно до матеріалів журналу СО №612 від 24.01.2023 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, до ч/ч Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від СБУ, про те що в ході проведення стабілізаційних заходів було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в період окупації м. Ізюм та Ізюмського району, добровільно зайняв посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме, працював начальником відділення кримінального розшуку у "народной полиции" м. Ізюм.

В червні 2022 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась 24 лютого 2022 року повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Ізюм Харківської області, діючи умисно, протиправно, достеменно знаючи, що співробітники Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області виїхали з населеного пункту та не контролюють обстановку щодо його життєдіяльності, а окупаційні війська є незаконними і проводять свою діяльність на території України всупереч нормам чинного законодавства України та міжнародних договорів при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, під час воєнного стану, маючи злочинний умисел на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, добровільно зайняв посаду «оперуповноваженого» новоствореного правоохоронного органу - «народної поліції», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: займався прийманням пояснень, заяв від мешканців міста, здійснювання «розслідування» злочинів, складав рапорта на ім`я «Начальника Ізюмського відділу поліції Харківської області», допитував місцевих жителів.

14 липня 2023 року слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Ізюм, Харківської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

14 липня 2023 року, було вручено матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 повідомлення про підозру та повістки про виклик на ім`я ОСОБА_4 , на 17 липня 2023 року, 18 липня 2023 року та 19 липня 2023 року для вручення повідомлення про підозру та участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні в якості підозрюваного, але ОСОБА_4 на вказані у повістках дати та час не з`явився, причини не явки не повідомив. На даний час будь-який зв`язок із підозрюваним ОСОБА_4 відсутній.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та документами, протоколом огляду документів; постановою про визнання речовими доказами.

В порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області направлено доручення на встановлення місцезнаходження та забезпечення явки ОСОБА_4 для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, однак, згідно рапортів працівників СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, забезпечити його явку не надалось можливим у зв`язку з тим, що останній перебуває на території російської федерації.

Також вжитими додатковими заходами встановити точне місцезнаходження ОСОБА_4 , для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, забезпечити його явку не надалось можливим у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме.

26 липня 2023 року у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , не встановлено, останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук.

У зв`язку з чим, слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Дзержинського районного суду м. Харкова для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та встановити строк дії ухвали 2 роки.

У судове засідання прокурор ОСОБА_11 не з`явився, надав суду заяву з проханням слухати клопотання без його участі та без аудіо- та відео-фіксації.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим відділом Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000121 від 24 січня 2023 року, за підозрою, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

14 липня 2023 року слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Ізюм, Харківської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 .

14 липня 2023 року, було вручено матері ОСОБА_4 - ОСОБА_5 повідомлення про підозру та повістки про виклик на ім`я ОСОБА_4 , на 17 липня 2023 року, 18 липня 2023 року та 19 липня 2023 року для вручення повідомлення про підозру та участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні в якості підозрюваного, але ОСОБА_4 на вказані у повістках дати та час не з`явився, причини не явки не повідомив. На даний час будь-який зв`язок із підозрюваним ОСОБА_4 відсутній.

В порядку ст. 40 КПК України оперативному підрозділу Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області направлено доручення на встановлення місцезнаходження та забезпечення явки ОСОБА_4 для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, однак, згідно рапортів працівників СКП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, забезпечити його явку не надалось моживим у зв`язку з тим, що останній перебуває на території російської федерації.

Також вжитими додатковими заходами встановити точне місцезнаходження ОСОБА_4 , для проведення з ним слідчих дій, обрання запобіжного заходу, забезпечити його явку не надалось можливим у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме.

26 липня 2023 року у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , не встановлено, останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_4 в розшук.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подано одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також не доведе, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинив дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу та зазначені у ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що стороною обвинувачення надані та доведені докази наявності ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішення питання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Нормами Кримінального процесуального кодексу України змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків визначені загальними засадами кримінального провадження (ст. ст. 7, 22, 26, 28 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Конституційний Суд України в рішенні №3-рп/2003 від 30.01.2003 (справа №1-12/2003) вказав наступне. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляд і права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Беручи до уваги обставини вказаного кримінального провадження, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 3 ст. 190 КПК України, клопотання задовольнити частково та встановити строк дії вказаної ухвали 1 рік.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 187, 188, 189, 190, 309 КПК України суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000121 від 24 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу - задовольнити частково.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа, не пізніше 36 годин, з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Визначити строк дії ухвали протягом 1 року з дати її постановлення, тобто до 26.02.2025, але в рамках строків досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1