Справа № 331/1227/24
Провадження № 1-кс/331/464/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000144, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2024 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000144, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 29 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У клопотанні зазначено, що громадянин України ОСОБА_5 , приблизно з квітня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території міста Василівка Василівської міської територіальної громади Василівської району Запорізької області, яке з 26 лютого 2022 року та на час складення повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (далі зф держава-агресор РФ), діючи умисно, маючи відповідну освіту, фахові знання та досвід роботи у правоохоронному органі понад 15 років, діючи із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади міста Василівка Запорізької області, та добровільно зайняв посаду старшого інспектора чергової частини у незаконному правоохоронному органі т.зв. Управлінні внутрішніх справ по місту Василівка і Василівському району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу «Управление внутренних дел по г. Васильевка и Васильевскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), створеному на тимчасово окупованій території міста Василівка Василівського району Запорізької області, після чого продовжуючи свою злочину діяльність, ОСОБА_5 , був добровільно переведений на посаду оперативного чергового чергової частини у реформованому незаконному правоохоронному органі т.зв. відділу Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Василівський» (мовою оригіналу «Отдел Министерства внутренних дел Российской Федерации «Васильевский») у спеціальному званні майор поліції, створеному на тимчасово окупованій території міста Василівка Василівської міської територіальної громади Василівського району Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область,місто Василівка, вулиця Чекістів, будинок № 9.

Слідчий вказує, що за викладених вище обставин громадянин України ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлений про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування, відповідно до ч. 1, п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить об`єкт нерухомого майна - квартира, загальною площею 16,5 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 367746388 від 28 лютого 2024 року.

Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належать і об`єкти рухомого майна: вантажний причіп ММЗ 81021, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, наданою Територіальним сервісним центром МВС № 2341 Філією ГСЦ МВС Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (лист № 31/29-2341-53 від 10.01.2024 року).

Слідчий також зазначає, що наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження зазначеного вище майна підозрюваним ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий просить провести розгляд даного клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника.

З огляду на викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на вищезазначене нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Приймаючи до уваги, що є ризик відчуження зазначеного вище нерухомого майна підозрюваним ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, слідчий суддя, з метою забезпечення арешту майна, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України, вважає за необхідне розглянути дане клопотання щодо арешту нерухомого майна без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника.

У судове засідання старший слідчий-криміналіст слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старший лейтенант юстиції ОСОБА_3 не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте, до канцелярії суду від слідчого надійшла заява, із змісту якої вбачається, що слідчий ОСОБА_3 просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, клопотання підтримує у повному обсязі (а.с.118).

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За правилами частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень частини 2 статті 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000144 від 29 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.4).

Досудовим розслідуванням встановлена причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідженими у судовому засіданні.

19 січня 2024 року старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001831 від 14 листопад 2023 року складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України (а.с.76-80).

Постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 від 29 січня 2024 року, із матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001831, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2023 року, було виділено в окреме кримінальне провадження матеріали досудового розслідування за епізодом вчинення громадянином України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000144 від 29 січня 2024 року (а.с.4, 8-11, 12).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 07 березня 2024 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000144, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2024 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.119-123).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 367746388 від 28 лютого 2024 року, квартира, загальною площею 16,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 (а.с.5-6).

Згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, наданих Територіальним сервісним центром МВС № 2341 Філією ГСЦ МВС Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (лист № 31/29-2341-53 від 10.01.2024 року), транспортний засіб - вантажний причіп ММЗ 81021, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

За правилами п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно, об`єкти нерухомого і рухомого майна, які належать на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку, можуть підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним вище нерухомим майном.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , та в якій останній, відповідно до матеріалів кримінального провадження, зареєстрований і фактично проживає.

За правилами частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, слідчим не наведено у клопотанні жодних обставин та не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що незастосування заборони користування вказаною вище квартирою призведе у майбутньому до перереєстрації даної квартири.

Слідчий суддя також звертає увагу на положення ч. 12 ст. 170 КПК України, якою визначено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Аналізуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування вказаною вище квартирою, яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження та розпорядження вказаним вище об`єктом нерухомого майна, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт зазначеного у клопотанні слідчого майна, тому на підставі вищезазначеного, клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000144, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000144, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 січня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру, загальною площею 16,5 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Накласти арешт на транспортний засіб:

вантажний причіп ММЗ 81021, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, відповідно до п.) 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1