Справа № 473/6666/23
Номер провадження1-кп/473/107/2024
ВИРОК

іменем України

"02" травня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

її захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000858 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Вознесенськ Миколаївської області, громадянка України, з професійно-технічною освітою, не заміжня, співмешкає без реєстрації шлюбу, має на утриманні малолітню дитину, яка проживає то з нею, то з її матір`ю, не працює, проживає за адрескою: АДРЕСА_1 , раніше судима 01.11.2022 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу 17000 грн. та на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2023 року штраф замінено на 240 годин громадських робіт, які станом на 02.05.2024 року відбуто повністю

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення вказаних нижче діянь.

Так в період з 04.11.2022 по 07.08.2023 ОСОБА_4 проживала в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 з дозволу власниці домоволодіння ОСОБА_6 за відсутності останньої, так як власниця домоволодіння ОСОБА_6 перебувала в Чехії. 06.04.2023 в денний час, більш точний час встановлено не було в ході проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою у обвинуваченої виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

Продовжуючи виконання злочинного наміру, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи усвідомленою, що на території України діє воєнний стан, користуючись тим, що в приміщенні житлового будинку нікого немає та за її діями ніхто не слідкує, зняла зі стіни однієї із кімнат житлового будинку телевізор марки «Grunhelm GTV32T2» вартістю 9456 грн. 30 коп.

Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 покинула територію домоволодіння та збула належній ОСОБА_6 телевізор марки «Grunhelm GTV32T2», таким чином розпорядилась таємно викраденим нею майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 9456 грн. 30 коп.

Крім цього, 06.07.2023 в денний час, більш точний час не встановлено, під час проживання в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 з дозволу власниці, у ОСОБА_4 виник новий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна ОСОБА_6 .

Продовжуючи виконання злочинного наміру, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи усвідомленою, що на території України діє воєнний стан, користуючись тим, що в приміщенні житлового будинку нікого немає та за її діями ніхто не слідкує, повторно таємно викрала із приміщення однієї з кімнат житлового будинку м`ясорубку марки «Grunhelm AMG140W» вартістю 1479 грн. 80 коп. та електродриль-шуруповерт марки «Forte 450» вартістю 817 грн.

Заволодівши майном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 покинула територію домоволодіння та збула належні ОСОБА_6 м`ясорубку марки «Grunhelm AMG140W» та електродриль-шуруповерт марки «Forte 450», таким чином розпорядилась таємно викраденим нею майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 2296 грн. 80 коп.

Крім цього, 08.07.2023 в денний час, більш точний час не встановлено, у ОСОБА_4 виник новий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 . Продовжуючи виконання злочинного наміру, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді майнової шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи усвідомленою, що на території України діє воєнний стан, користуючись тим, що в приміщенні житлового будинку нікого немає та за її діями ніхто не слідкує, проїхала до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 за місцем власної реєстрації, який належить її матері.

Перебуваючи на території домоволодіння з дозволу власниці, ОСОБА_4 таємно викрала із приміщення однієї з кімнат житлового будинку холодильник торгової марки «Nort ДХ-275-010» вартістю 7500 грн., що належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_6 , ОСОБА_4 покинула територію домоволодіння, таким чином розпорядилась таємно викраденим нею майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 7500 грн.

Під час судового розгляду провадження обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та пояснила, що їй зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, вона погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування та викладеними в обвинувальному акті. Визнала цивільний позов потерпілої, яка є її матір`ю. На підставі ст.63 Конституції України відмовилася надавати покази.

Потерпіла ОСОБА_6 на підставі ст.63 Конституції України відмовилася надавати покази проти доньки. Просила поданий позов задовольнити та зобов`язати обвинувачену повернути вартість викраденого майна.

На підставі наданих прокурором документів було встановлено, що на підставі заяви потерпілої ОСОБА_6 були внесені відомості до ЄРДР 07.08.2023 року з приводу викрадення її майна, про що також є протокол прийняття заяви від потерпілої від цієї ж дати.

Як вбачається з відповіді на запит слідчого про надання інформації від 25.08.2023 року Повне товариство «Ломбард» дон кредит Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті» і компанія» повідомило, що в період з 04.11.2022 року по час надання відповіді громадянка ОСОБА_4 отримала у товариства фінансові кредити. Також вказано, що предметом застави були телевізори, телефони, м`ясорубка, праски, фен та холодильник.

Вартість викраденого у потерпілої майна встановлено на підставі висновків товарознавчих експертиз №4348/23 від 22.09.2023 та №5236/23 від 27.10,2023

Також прокурором були надані документи, які характеризують особу обвинуваченої.

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю, її дії суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану (за першим епізодом пред`явленого обвинувачення) та таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану (за наступними епізодами пред`явленого обвинувачення).

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як встановлено під час судового розгляду провадження, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66 КК України є визнання нею своєї вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачена перебуває у сімейних відносинах.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вину за пред`явленим їй обвинуваченням визнала повністю, раніше судима, проте на момент постановлення вироку у цій справі відбула покарання за попереднім вироком суду у вигляді громадських робіт, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має малолітню дитину, негативно характеризується за місцем проживання, її вік та наявні соціальні зв`язки, а також дані досудової доповіді від 02.01.2024 року про те, що орган пробації зазначив, що на підставі зібраних матеріалів та проведених заходів, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_4 , її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, відділ пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень; участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності; проведення індивідуально-профілактичної роботи з правоохоронними органами. У разі застосування ст.76 КК України вважають що потрібно застосувати п.2 ч.3 ст.76 КК України, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обвинуваченої обставин, а також те, що злочини, які вчинила обвинувачена, згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти власності, суд вважає, що її виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів можливе у разі призначення їй покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст.75 КК України, як про те і просили учасники процесу в судових дебатах.

На момент постановлення вироку обвинувачена ОСОБА_4 відбула покарання за вироком від 01.11.2022 року Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, яким вона була засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу 17000 грн. та на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.06.2023 року штраф було замінено на 240 годин громадських робіт, що підтверджується інформацією відділу пробації від 02.05.2024 року про те, що обвинувачена ОСОБА_4 знята з обліку у зв`язку із відбуттям покарання.

Розмір матеріальної шкоди, завданої злочином потерпілій ОСОБА_6 , становить 19253 гривень 10 копійок, яку, згідно із обвинувальним актом, що затверджено прокурором, не відшкодовано.

Потерпілою ОСОБА_6 пред`явлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином, у розмірі 19253 гривень 10 копійок. Позов потерпілої обвинувачена визнала, - тому суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, оскільки згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки обвинувачена визнала пред`явлений до неї цивільний позов потерпілої, то він підлягає задоволенню. Так, судом при вирішенні питання в частині цивільного позову потерпілої про стягнення матеріальної шкоди приймаються до уваги положення ст.206 ЦПК України згідно із ч.1 якої відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Частина 4 ст.206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ст.124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання з випробовуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 580 гривень.

Пред`явлений потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 матеріальної шкоди, завданої злочином, - задовольнити повністю та стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої 19253 гривень 10 копійок матеріальної шкоди.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1