Справа № 201/3296/24
Провадження № 1-кс/201/1126/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування № 0000837 від 20.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в березні 2020 року, точна дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлена, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Донецьку Донецької області, діючи з особистих міркувань, вирішив вступити до складу терористичної організації «ДНР» та прийняти безпосередню участь у ній шляхом зайняття посади в одній з «установ» її політичного блоку.

10.03.2020 ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Донецьку Донецької області, усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «Донецька народна республіка» та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, з метою досягнення злочинних цілей терористичної організації «Донецька народна республіка» щодо насильницької зміни меж території України, діючи умисно, з особистих міркувань, добровільно вступив до складу цієї терористичної організації та зобов`язався дотримуватися правил поведінки, встановлених у ній, і виконувати визначені йому функції.

Так, «указом глави ДНР», № 49 від 10.03.2020 року ОСОБА_4 , призначено «председателем государственого комитета горного и технического надзора ДНР».

Так, в період часу з 10.03.2020 по середину березня 2023 (точна дата не встановлена) ОСОБА_4 , знаходячись у незаконно зайнятому окупаційною адміністрацією «ДНР» приміщенні будівлі т.зв. «Государственого комитета горного и технического надзора Донецкой народной республики», за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді так званого «председателя государственого комитета горного и технического надзора ДНР» та використовуючи надані представниками терористичної організації «ДНР» владні повноваження, видавав документи, які мають ознаки нормативно-правових актів (накази), але відповідно до чинного законодавства України є нікчемними, підпорядкованим йому особам щодо забезпечення реалізації покладених на так званий «гортехнадзор» функцій, вчиняв інші протиправні дії відповідно до завдань так званого «гортехнадзора», які направлені на порушення конституційних прав громадян України, що проживають на території Донецької області, тимчасово непідконтрольній державній владі України.

Будучи так званим «председателем государственого комитета горного и технического надзора ДНР» ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, приймаючи участь у терористичній організації «ДНР», з метою забезпечення реалізації вищезазначених злочинних намірів вказаної терористичної організації, за попередньою змовою з іншими учасниками терористичної організації, здійснює дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також утримання захопленої незаконними збройними формуваннями терористичної організації «ДНР» частини Донецької області.

Таким чином, в період часу з 10.03.2020 по середину березня 2023 (точна дата не встановлена) ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді «председателя государственого комитета горного и технического надзора ДНР» знаходячись у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою групою осіб, здійснює умисні дії, спрямовані на досягнення загальної злочинної мети усієї терористичної організації «ДНР» - зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України, за викладених обставин обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Макіївка Донецької області, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, раніше не судимий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РВ Макіївського МУ ГУМВСУ в Донецькій області 02.02.1998 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено права власності на об`єкти нерухомого майна, які належать ОСОБА_4 , а саме:

-1/6 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисників, представників.

Судом встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 20.03.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено права власності на об`єкти нерухомого майна, які належать ОСОБА_4 , а саме:

-1/6 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 110 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а саме:

-1/6 будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , квартира.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1