н/п 1-кс/490/1993/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/101/24
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

21 травня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Херсонській області ОСОБА_6 ,погоджене з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Раденськ Херсонського (Цюрупинського) району, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє: 17.03.2023 Мар`їнським районним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України;

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000193 від 11.04.2023.

Клопотання мотивує тим, що громадянин України ОСОБА_5 , у період не раніше 24.02.2022 (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території Олешківської територіальної громади Херсонського району Херсонської області до 21.08.2022 (більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено), яка з 24.02.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, діючи протиправно, умисно, із власних корисливих мотивівта з метою надання допомоги ворожій державі рф, її представникам, в умовах воєнного стану, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, встановив контакт з невстановленими представниками окупаційних військ держави-агресора, які здійснили окупацію вищевказаної території, яким у подальшому добровільно надавав інформацію про місця проживання військовослужбовців Збройних сил України, учасників АТО/ООС, проукраїнських активістів та осіб, які надавали допомогу Силам оборони України, зберігали у себе вдома зброю, що призвело до затримання та незаконного утримання вказаних категорій осіб, а також вчиненні відносно них інших протиправних дій.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АДРЕСА_2 , у вищевказаний період часу, пересувався територією села у військовій формі зразка збройних сил рф, перебуваючи в бронежилеті та зі зброєю в руках, вів візуальне спостереження за місцевими мешканцями, які мали проукраїнську позицію та чинили супротив окупаційним військам, проводив у складі невстановлених військовослужбовців зс рф фільтраційні заходи відносно місцевого населення АДРЕСА_1 , приймав участь у незаконному затриманні місцевих мешканців, їх допитах, у тому числі із застосуванням фізичного, психологічного та морального насилля. ОСОБА_5 , наприкінці квітня 2022 року у вечірній час (більш точну дату та час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), разом із двома невстановленими військовослужбовцями зс рф, будучи одягненими у військову форму зс рф, з балаклавою на обличчі та зі зброєю, рухаючись на автомобілі марки «ВАЗ» із позначками на ньому літерами «Z», зупинився біля будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання мешканця вказаного села ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній знаходився у той час разом із своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою отримання від останніх інформації про місцевого мешканця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проходив службу у Збройних силах України.Перебуваючи на передньому пасажирському сидінні вищевказаного автомобіля, ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням зброї у разі не підкорення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 команд військових збройних сил рф, змусив останніх сісти до вказаного автомобіля після чого під час руху в автомобілі наносив удари рукою по обличчю ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , намагаючись дізнатись місцезнаходження ОСОБА_10 .

У подальшому, після зупинки вказаного автомобіля поза межами с. Козачі Лагері Херсонського району Херсонської області, ОСОБА_5 продовжував застосування фізичного, психологічного та морального тиску стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували на колінах з одягненими на голові мішками, що виражалось у погрозі застосування наявної у нього зброї, ударами руками та ногами по голові та тулубу з метою встановлення місцезнаходження колишнього учасника АТО ОСОБА_10 . Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_5 , у період з 24 по 25 червня 2022 року, будучи одягненим у військову форму зразка збройних сил рф та з метою приховання своєї особистості за допомогою балаклави на обличчі, неодноразово спускався до приміщення підвалу бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташована на тимчасово окупованій території Олешківської територіальної громади Херсонського району Херсонської (більш точну адресу не встановлено), де незаконно утримувався місцевий мешканець АДРЕСА_1 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вдягаючи боксерські рукавиці наносив удари руками та ногами по тілу останнього, з метою схилення до надання інформації про можливий факт зберігання зброї та її вилучення.

Крім того, ОСОБА_5 , у червні 2022 року (більш точну дату та час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), з метою надання допомоги військовим зсрф у проведенні заходів з перевірки наявності у с. Козачі Лагері Херсонського району Херсонської області мешканців, яких підозрюють у наданні допомоги військовим Збройних сил України, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також дій, які вони можуть вчиняти щодо проведення підривної діяльності проти збройних сил рф, вів за ними візуальне спостереження, а саме перевіряв наявність останніх за місцем проживання у селищі Козачі Лагері, після чого у подальшому доповідав вказану інформацію невстановленим особам з числа збройних сил рф.Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо надання допомоги військовим зсрф у пошуку військовослужбовців Збройних Сил України та осіб, у яких наявна зброя, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про місця проживання таких осіб, у період окупації селища збройними силами рф, у липні-серпні 2022 року (більш точну дату та час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), надав вказану інформацію невстановленим представникам зсрф, після чого, разом з останніми прибув на автомобілі із позначками на ньому літерами «Z» до буд. АДРЕСА_1 за місцем проживання місцевого мешканця ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був колишнім військовослужбовцем Збройних сил України, де у подальшому військовими рф було проведено обшук вищевказаного будинку.

21.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України.

22.02.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.04.2024 включно.

15.04.2024 першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 11.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено до 3-х місяців, тобто до 21.05.2024 включно.

17.04.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 21.05.2024 включно.

Строк тримання під вартою закінчується 21.05.2024, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу.

Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу.

На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000193 від 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

21.02.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 111 КК України.

22.02.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20.04.2024 включно.

15.04.2024 першим заступником керівника Херсонської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 11.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено до 3-х місяців, тобто до 21.05.2024 включно.

17.04.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 21.05.2024 включно.

21.05.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесенному №0000193 від 11.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено до 6-ти місяців, а саме до 21 серпня 2024 року включно.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі слідчі (розшукові) дії, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК Українисудом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколами допитів свідків: ОСОБА_12 від 06.01.2024 в ході якого отримано дані, що останній бачив ОСОБА_5 у формі військ рф, який також володіє інформацією від третьої особи, що ОСОБА_5 комусь доповідав про те, що бачив на ринку свідка та його дружину, а також після цього фігурант вів за ними візуальне спостереження; ОСОБА_13 від 06.01.2024 (цивільна дружина ОСОБА_12 ), надала аналогічні та підтверджуючі покази ОСОБА_12 ; ОСОБА_15 від 06.07.2023 та 08.01.2024, яка показала, що ОСОБА_5 у березні-квітні 2022 року активно спілкувався з представниками ЗС РФ, у тому числі надавав останнім інформацію про місця проживання проукраїнськи налаштованих місцевих мешканців, які надавали допомогу ЗСУ. Так, у квітні 2022 року вона особисто бачила, що за «наводкою» ОСОБА_5 у громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_12 представниками ЗС РФ проведено незаконний обшук, після якого вони були затримані, та у подальшому протягом 3-х місяців незаконно утримувались в катівнях у АДРЕСА_3 , де піддавались фізичному і психологічному примусу. Також, з того часу, як с. Козачі Лагері були окуповані ЗС РФ, ОСОБА_5 став ходити у військовій камуфльованій формі зразка ЗС РФ; ОСОБА_16 від 20.07.2023 та 08.01.2024, який показав, що у липні 2022 року, після повернення з м. Херсон, де перебував на лікуванні, бачив, як у мешканки с. Козачі Лагері (сусідка його батьків, де він проживав), за «наводкою» ОСОБА_5 представниками ЗС РФ проведено незаконний обшук. Також він бачив, що ОСОБА_5 постійно ходив у військовій камуфльованій формі зразка ЗС РФ, та у громадських місцях останній постійно був у компанії або супроводі представників ЗС РФ; ОСОБА_8 від 23.04.2023 та 10.01.2024 в ході якого отримано дані, що останній бачив ОСОБА_5 у формі військ рф, а також у їх оточенні, коли вони разом виходили із магазину. Також, ОСОБА_5 разом із іншими військовими рф приймав участь у примусовому вивезенні за межі села свідка та його кума ОСОБА_7 , яким при цьому вдягали мішки на голови, яких бив ОСОБА_5 та погрожував застосуванням зброї. Від останніх ОСОБА_5 та військові рф намагались дізнатись про місцезнаходження односельчанина ОСОБА_9 (колишнього військовослужбовця Національної гвардії України), при цьому неодноразово бив свідка та його кума; ОСОБА_17 від 16.01.2024, який показав, що бачив ОСОБА_5 у липні-серпні 2022 року, який разом з військовими зсрф прибув на автомобілі із позначками на ньому літерами «Z» до буд. АДРЕСА_1 за місцем проживання місцевого мешканця ОСОБА_14 (колишнього військовослужбовцем ЗС України), у якого військовими рф проведено незаконний обшук;протоколами пред?явлення особи ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками: з ОСОБА_15 від 06.07.2023, з ОСОБА_16 від 20.07.2023, з ОСОБА_12 від 06.01.2024, з ОСОБА_13 від 06.01.2024, з ОСОБА_8 від 10.01.2024, які по фото впізнали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка перебуваючи на тимчасово окупованій частині території Херсонської області у с. Козачі Лагері вчиняв протиправні дії відносно місцевих мешканців; рапортами про опитування в режимі відео- або телефонної конференції:від 23.01.2024 проведеного зі свідком ОСОБА_11 , який показав, що ОСОБА_5 від 23.01.2024 проведеного зі свідком ОСОБА_7 , який показав, що ОСОБА_5 ; протоколом огляду від 07.02.2024 інформації щодо з`єднань (вхідних-вихідних дзвінків, СМС-повідомлень) абонентських номерів терміналів зв`язку НОМЕР_1 (за період з 01.01.2022 11:54:02 по 12.01.2024 9:57:44), який використовує ОСОБА_5 , з номерами інших абонентів,а також адрес розташування базових станцій роботи вказаного номера на території Херсонської, Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Київської, Кіровоградської, Черкаської областей, у тому числі тимчасово окупованій зсрф території України; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.01.2024 за результатом якого перевірено і уточнено показання свідка ОСОБА_8 від 23.04.2023 та 09.01.2024 шляхом відтворення дій, обстановки та обставин кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив особливо тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Проте, ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що прокурором такий формально вказаний та необгрунтовано взагалі, в тому числі, в судовому засіданні.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти основ національної безпеки України. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють.

Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та вони доведені прокурором, підозрюваний є працездатною особою, доказів про тяжкість захворювань, яке унеможливлює утримання в слідчому ізоляторі, не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим положеннями ч.4 ст.183 КПК України визначено, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить 60 днів починаючи з 21 травня 2024 року до 19 липня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1