ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/653/23
Провадження №1-кп/477/3/24
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

07 березня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною першою статті 115, частинами першою та другою статті 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 15, частиною першою статті 115, частинами першою та другою статті 263 КК України.

07 березня 2024 року від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання, які він підтримав у судовому засіданні, про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано наявністю ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 просив застосувати до нього запобіжний захід у виді особистої поруки, вказуючи, що є громадяни, які можуть за нього поручитися.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив обрати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід на розсуд суду.

Заслухавши позиції учасників судового провадження в межах поданого клопотання, дослідивши докази, суд установив наступне.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 січня 2023 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 11 березня 2023 року, який продовжено ухвалою слідчого судді від 07 березня 2023 року на 30 днів до 05 квітня 2023 року включно.

Підставою для застосування вказаного запобіжного заходу стало наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілу та свідків. Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, офіційно не працює, не має джерел доходу, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, проживає не за місцем реєстрації, за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування.

Судовим листом-повідомленням від 05 квітня 2023 року №477/653/23, в порядку частини п`ятої статті 615 КПК України повідомлено ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та учасників кримінального провадження про неможливість проведення підготовчого судового засідання через знеструмлення електромережі суду.

Згідно частини п`ятої статті 615 КПК України у разі неможливості проведення підготовчого судового засідання обраний слідчим суддею, керівником органу прокуратури під час досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці.

Отже, в силу процесуального закону, раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання у підготовчому судовому засіданні, але не більше ніж на два місяці, тобто до 05 червня 2023 року.

Ухвалами суду від 19 квітня 2023 року, 12 червня 2023 року, 27 липня 2023 року, 20 вересня 2023 року, 16 листопада 2023 року та від 10 січня 2024 року обвинуваченому продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09 березня 2024 року включно.

Згідно частини першої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З огляду на частину 8 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року у справі №14-рп/2003, тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

Згідно пункту 36 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Адам`як проти Польщі (Adamiak v Poland), 20758/03,19 грудня 2006 року) в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Системний аналіз норм КПК України вказує на те, що факт скоєння обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення без наявності інших істотних підстав в сукупності, не може бути беззаперечною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд уважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризику у даному кримінальному провадженні, а саме можливість переховування обвинуваченого від суду, що передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується встановленими судом обставинами, викладеними в ухвалах слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 січня 2023 року, від 07 березня 2023 року та ухвалі суду від 19 квітня 2023 року, в разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачає позбавлення волі на тривалий строк, таким чином усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватись від суду.

Доказів, що спростовують зазначений висновок суду матеріали судового провадження не містять, отже підстав вважати їх не об`єктивними не має.

Суд також установив, що обвинувачений ОСОБА_7 не є особою, відносно якої, в силу частини другої статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Щодо клопотання обвинуваченого про застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у виді особистої поруки, суд зазначає таке.

Приписами частини першої та другої статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

У судове засідання жодна особа, яка бажає поручитися за виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків не з`явилася, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надано.

Отже, підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про обрання йому запобіжного заходу у виді особистої поруки відсутні.

Ураховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеному ризику, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 зможе ухилитися від суду, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою стоком на 60 днів, який діє до 05 травня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисту поруку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_9

Повний текст ухвали оголошено

11 березня 2023 року о 12 годині 15 хвилин.