Справа № 489/7670/23
Провадження № 1-кп/489/604/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

15 травня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва матеріали кримінального провадження №0001231 від 28.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки на даний час продовжують існувати ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, які існували при застосуванні запобіжного заходу та його продовженні.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечили проти клопотань прокурора, вважаючи, що відносно нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.09.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою суду від 04.04.2024 продовжений до 02.06.2024 включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, необхідність уникнення визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує».

У п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Сам факт подання до суду обвинувального акту та те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні відповідного кримінального правопорушення є свідченням його обґрунтованості. При цьому на даному етапі судового розгляду суд не вирішує питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки вказане питання буде вирішуватися судом в нарадчій кімнаті при ухваленні вироку.

Натомість судом встановлено, що на даний час продовжують існувати передбачені ст. 177 КПК України ризики вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду, які існували при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки останній раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, за які звільнявся від відбування покарання з випробуванням та відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не дало позитивного результату, та наразі він обвинувачується у повторному вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, також має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного злочину та покарання за його вчинення. Крім того, наразі він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів у провадженнях, які перебувають на розгляді двох судів. Також він не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходу.

Зазначені обставини вказують на те, що перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Суд враховує, що нових ризиків прокурор не навів, проте з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не могли виникнути нові ризики, а вже існуючі є суттєвими та такими, що не дають достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

При цьому суд не погоджується з твердженням сторони захисту про можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який з урахуванням відомостей про його особу, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, наразі притягується до кримінальної відповідальності в інших провадженнях, що перебувають на розгляді судів, за вчинення умисних злочинів, та обвинувачується у даному провадженні у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, що свідчить про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, варто зауважити, що суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до статей 199, 331 КПК України вирішує питання про обрання, зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу лише на підставі відповідного клопотання учасників судового провадження.

Натомість суд не вправі за власною ініціативою на етапі вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обирати обвинуваченому інший більш м`який запобіжний захід, оскільки таким правом він наділений відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України виключно при вирішенні клопотань про обрання, а не продовження запобіжних заходів.

За такого, питання про заміну запобіжного заходу може бути вирішене виключно при подачі суду відповідного клопотання, яке може бути подане одночасно із розглядом клопотання про продовження строку запобіжного заходу, саме стороною кримінального провадження в порядку ст. 331 КПК України, тому у суду немає законних підстав вирішувати питання про заміну раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, без відповідного письмового клопотання про це сторони, яка вважає можливим змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

У зв`язку з викладеним, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись статтями 176-178,182,183,193-194, 196-197, 309, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів - до 13.07.2024 включно, з можливістю звільнення під заставу в сумі 107360 грн, за умови внесення якої залишити чинними покладені на нього обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 , і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення та на неї може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1