Дата документу 13.03.2024Справа № 643/5202/18
Провадження № 1-кп/554/577/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» березня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002088 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кабул Афганістан, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)17.07.2019 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до обмеження волі строком 1 рік 6 місяці, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

2)09.06.2022 року Київським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 190 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави, на виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 року № 2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.03.2016 року, в другій половині дня, ОСОБА_6 , винайняв для проживання на добу, однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , у раніше незнайомої йому ОСОБА_7 , якій оплатив кошти за проживання. Після чого, ОСОБА_7 покинула приміщення квартири, а ОСОБА_6 залишився на нічліг. Цього ж дня, приблизно о 21:00 годин, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_4 , побачив на стіні телевізор ТМ «Samsung», чорного кольору, після чого, діючи за раптово виниклим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу ціль, будучи впевненим, що в цей час ОСОБА_7 в приміщення квартири не прийде, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки та бажаючи діяти саме таким чином, таємно викрав телевізор торгової марки «Samsung» model: LE-32C530, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №224 від 24.07.2017 - 4500 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_7 , в подальшому вийшов з приміщення зазначеної квартири, зачинивши вхідні двері квартири ключем, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим телевізором «Samsung» на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 29 серпня 2023 року на 14 годину 30 хвилин, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього.

В підготовчому судовому засіданні, призначеному на 13 березня 2024 року на 09 годину 30 хвилин, захисник обвинуваченого просив задовольнити раніше подане клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав заявлене захисником клопотання та просив задовольнити його.

Від потерпілої ОСОБА_7 в матеріалах кримінального провадження міститься заява про розгляд кримінального провадження без її участі. Крім того, потерпіла була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання, проте до суду не з?явилась, причини своєї неявки суду не повідомила. Жодних заяв чи клопотань від неї не надходило.

Суд зазначає, що для застосування ст. 49 КК України характерно з?ясування думки потерпілої особи щодо застосування звільнення від кримінальної відповідальності, проте у матеріально-правовому аспекті зміст думки значення не має, а у процесуально-правовому аспекті юридичне значення має лише факт її з?ясування безвідносно змісту в силу імперативного характеру підстави звільнення від кримінальної відповідальності. Вказаний обов?язок судом було виконано та всі необхідні дії для з?ясування думки потерпілої ОСОБА_7 були виконані, а враховуючи розумність строків розгляду кримінального провадження, необхідність невідкладного розгляду такого клопотання (ч.4 ст. 286 КПК України) та право потерпілої приймати участь в судових засіданнях, а не її обов?язок, суд вважає можливим розглянути відповідне клопотання без участі потерпілої на підставі поданої нею заяви.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала протизадоволення клопотання, зазначила, що дійсно закінчились строки притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Суд, дослідивши раніше заявлене захисником обвинуваченого клопотання, вислухавши думку обвинуваченого та прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: закрити провадження у випадках, встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 частини 1 або частиною 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, яке вчинив 08 березня 2016 року.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкцію ч.2 ст. 185 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення), з урахуванням вимог ч.3 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення кримінального правопорушення) вказаний злочин, по ступеню тяжкості, належав до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 12 КПК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи санкцію ч.2 ст. 185 КК України (в редакції Закону України від 22.11.2018 року), з урахуванням вимог ч.4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення, залежно від ступеня тяжкості, належить до нетяжких злочинів.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.5 КК України, мало місце поліпшення становища ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 та ч.2 ст. 185 КК України, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, в зв?язку із чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, з 01.07.2020 року є нетяжким злочином.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п?ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов?язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_6 може бути звільнений від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 був засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, на строк 3 роки, за епізодами від 28.09.2015 року та від 29.09.2015 року та вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу в сумі 1700 грн. за епізодами від 25.04.2014 року та від 26.04.2014 року, тобто до вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України по вказаному кримінальному провадженню.

Також, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року, ОСОБА_6 був засуджений за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 70 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяці, із застосуванням ст. 75 КК України, на строк 3 роки, за епізоди від 13.03.2017 року (ч.2 ст. 190 КК України) та 25.03.2017 року (ч.2 ст. 185 КК України, тобто після вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України по вказаному кримінальному провадженню.

З урахуванням вимог ч.3 ст. 49 КК України, вчинення кримінального правопорушення 13.03.2017 року за ч.2 ст. 190 КК України та 25.03.2017 року за ч.2 ст. 185 КК України перервало перебіг давності, оскільки вказані злочини є нетяжким, проте за них передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше двох років.

Отже, вчинення таких злочинів перервало перебіг строків давності, у зв`язку з чим час, який сплив з дня першого вчиненого злочину до скоєння нового злочину, втрачає юридичне значення і не береться до уваги судом. Обчислення строків давності у цьому разі починається з дня вчинення нового злочину (ч.3 ст.49 КК). При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Таким чином, строк давності за кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 по вказаному кримінальному провадженню, а саме за ч.2 ст. 185 КК України перервався 13.03.2017 року вчиненням злочину за ч.2 ст. 190 КК України, та знову перервався 25.03.2017 року вчиненням злочину за ч.2 ст. 185 КК України, тому строк давності по вказаному кримінальному провадженню розпочався заново 13.03.2017 року та 25.03.2017 року, відповідно, а отже п?ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 185 КК України сплив 25.03.2022 року.

Даних про те, що ОСОБА_6 ухилявся від досудового розслідування та суду, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, а отже строк давності не зупинявся, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч.5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченомусуть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Тож, враховуючи клопотання захисника обвинуваченого, думку обвинуваченого та його згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, думку прокурора, яка просила задовольнити клопотання та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44, 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченогост. ч.2 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Октябрського районного суду

м. Полтави: ОСОБА_1