Справа № 650/1325/24
провадження № 1-кс/650/341/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2024 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Велика Олександрівка клопотання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану прокурора Каховського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000203 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 247 КК України,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить відновити матеріали кримінального провадження №0000203 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 247 КК України, втрачених в умовах

воєнного стану, а саме:

1) витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 11.01.2021 на 2 арк.;

2) постанова про виділення матеріалів в окреме провадження від 25.06.2021 на 12 арк.;

3) витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000088 від 01.04.2021 на 1 арк.;

4) договір оренди землі № 000204 від 12.09.2016 на 8 арк.;

5) додаткова угода №10-4000001-1 від 16.10.2020 на 2 арк.;

6) договір оренди землі №000227 від 10.12.16 на 6 арк.;

7) додаткова угода №10-4000001-10 на 2 арк.;

8) постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 31.0372021 на 1 арк.;

9) постанова про визнання та приєднання до справи речових доказів від 15.04.2021 на 12 арк.; й

10) постанова про зміну підстав щодо кваліфікації діяння на 2 арк.;

11) постанова про початок досудового розслідування від 01.04.2021 на 1 арк.;

12) доручення про проведення досудового розслідування від 01.04.2021 на 1 арк.;

13) постанова про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування від 31.03.2021 на 2 арк.;

14) наказ №207 01.04.2021 на 2 арк.;

15) постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.01.2021 на 1 арк.;

16) постанова про доручення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчій групі та визначення старшого групи від 11.01.2021 на 1 арк.;

17) повідомлення про початок досудового розслідування від 11.01.2021 на 1 арк.;

18) витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 11.01.2021 на 4 арк.;

19) постанова про залучення спеціаліста від 13.04.2021 на 2 арк.;

20) журнал застосування пестицидів на посівах агронома ОСОБА_5 на 4 арк.;

21) журнал застосування пестицидів на посівах агронома ОСОБА_6 на 2 арк.;

22) протокол огляду від 30.04.2021 на 1 арк.;

23) ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/5692/21 на 4 арк.;

24) постанова про визнання та приєднання до справи ручових доказів від 30.04.2021 на 2 арк.;

25) постанова про зміну кваліфікації діяння 2 арк

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що з початку повномасштабного вторгнення з ранку 24.02.2022 матеріали кримінального провадження у зв`язку із швидким просуванням військ агресора і небезпекою, яка у зв`язку з цим виникла для життя і здоров`я працівників суду та прокуратури, не були евакуйовані на підконтрольну територію України та залишилися в приміщенні Чаплинського районного суду Херсонської області за вищевказаною адресою.

Враховуючи той факт, що доступ до приміщення суду та матеріалів кримінального провадження на сьогоднішній день у зв`язку з тимчасовою окупацію смт Чаплинка Херсонської області відсутній, матеріали кримінального провадження вважаються втраченими, що унеможливлює подальший судовий, розгляд та виконання завдань кримінального провадження. Частину документів та копій документів вдалось знайти у кримінальному провадженні № 00000007 яке було вивезене з окупованої території слідчими СВ ГУНП в Херсонської області і із якого були виділені матеріали кримінального провадження №0000203.

У кримінальному провадженні проведено ряд слідчих (розшукові) дії та інші процесуальні дії.

Відновлення матеріалів вищезазначеного кримінального провадження необхідне для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

На судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи за відсутності вказаної сторони кримінального провадження, у відповідності до статті 615-1 КПК України.

Вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 615-1 КПК України відновленню підлягають втрачені матеріали кримінального провадження, яке не завершилося направленням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності до суду.

Відповідно до частини другої статті 615-1 КПК України матеріали кримінального провадження, не направлені з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності до суду, підлягають відновленню за рішенням слідчого судді, суду у разі надходження клопотання від прокурора або від слідчого чи дізнавача, погодженого з прокурором, або від сторони захисту чи потерпілого, або за власною ініціативою суду, за умови наявності витягу з Єдиного реєстру досудового розслідування, або постанови про початок досудового розслідування, винесеної у порядку, передбаченому статтею 615 цього КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 615-1 КПК України клопотання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження розглядається слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, судом, який здійснював судове провадження, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - слідчим суддею іншого суду або іншим судом, визначеного в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до частини четвертої статті 615-1 КПК України у клопотанні зазначаються: 1) обставини втрати матеріалів кримінального провадження; 2) місцезнаходження копій документів кримінального провадження або відомостей щодо них; 3) перелік документів та інших матеріалів, відновлення яких прокурор, слідчий, дізнавач, сторона захисту чи потерпілий вважає необхідним; 4) мета відновлення документів та інших матеріалів; 5) особи, яким повідомлено про підозру (за наявності); 6) особи, які брали участь у кримінальному провадженні, із зазначенням їхнього статусу у такому провадженні; 7) перелік слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, проведених у кримінальному провадженні. До клопотання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження додаються документи або їх копії, у тому числі не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у прокурора, слідчого, дізнавача, сторони захисту чи потерпілого, за умови їх засвідчення кваліфікованим електронним підписом.

Відповідно до частини п`ятої статті 615-1 КПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження в тому обсязі, який, на його думку, є достатнім для ухвалення судового рішення, яким суд завершує відповідну стадію судового провадження, або своєю ухвалою закриває розгляд клопотання про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження і роз`яснює учасникам судового провадження право на повторне звернення з таким клопотанням за наявності необхідних документів.

Відповідно до частини другої статті 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до частини восьмої статті 615 КПК України у кримінальних провадженнях, в яких з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та на дату введення воєнного стану жодній особі не повідомлено про підозру, строк від дати введення воєнного стану до дати його припинення чи скасування не включається до загальних строків, передбачених частиною другою статті 219 цього Кодексу. У кримінальних провадженнях, в яких відомості про кримінальне правопорушення, за виключенням злочинів, передбачених статтями 437-439 чи частиною першою статті 442 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесена постанова про початок досудового розслідування у порядку, встановленому цією статтею, від дати введення воєнного стану і до дати його припинення чи скасування строк досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру становить тридцять місяців..

Відповідно до частини першої статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Аналіз наведених положень закону свідчить про можливість вирішення слідчим суддею за клопотанням дізнавача, слідчого, погодженого з прокурором, питання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження, яке не завершилося, в умовах воєнного стану, за умови встановлення: обставин їх втрати, місцезнаходження копій документів кримінального провадження або відомостей щодо них, мети та необхідності їх відновлення, інших обставин, що мають значення для справи.

Слідчий суддя встановив, що на розгляді Чаплинського районного суду Херсонської області

перебувало кримінальне провадження №0000203 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Каховка, українець, громадянин України, освіта вища, раніше не судимий, працював агрономом ТОВ «ЮТС-Агропродукт», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,.

Встановлено, що ОСОБА_4 маючи допуск на право здійснення робіт з пестицидами та агрохімікатами, перебуваючи на посаді агронома ТОВ «ЮТС- Агропродукт» , будучи обізнаним щодо правил використання та застосування пестицидів у період з грудня 2020 року по січень 2021 року допустив порушення правил, установлених для боротьби зі шкідниками на землях з кадастровими номерами №№ :06:001:0257, :09:037:0001, що знаходяться в оренді ТОВ «ЮТС-Агропродукт» та розташовані поблизу с. Питомник на території об ' єднаної територіальної громади Асканія-Нова, Каховського району, Херсонської області, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді загибелі диких птахів - сірих журавлів, щозанесені до Червоної книги України у кількості 218 одиниць.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» одним із завдань законодавства про охорону навколишнього природного середовища є, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище,

збереження природних ресурсів.

Згідно статті 3 вказаного закону, одним із основних принципів охорони навколишнього природного середовища, є науково обґрунтоване нормування впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» зобов`язано підприємства, установи, організації та громадян додержуватись правил застосування засобів захисту рослин, токсичних хімічних речовин та інших препаратів, з тим щоб не допустити

забруднення ними або їх складовими навколишньому природному середовищу.

Згідно статті 1. Закону України «Про захист рослин» визначено, що захист рослин - це комплекс заходів, спрямованих на зменшення втрат урожаю та запобігання погіршенню стану рослин сільськогосподарського та іншого призначення, багаторічних і лісових насаджень, дерев, чагарників, рослинності закритого ґрунту, продукції рослинного походження через шкідників, хвороби і

бур`яни, шкідники - види тварин (комахи, кліщі, мікроорганізми, нематоди, гризуни), здатні заподіяти шкоду рослинам, чагарникам, деревам, продукції рослинного походження, збитки від якої економічно доцільно відвернути.

Відповідно до статті 3. Закону України «Про захист рослин» зазначено, що одним із основних принципів державної політики у сфері захисту рослин є гарантування охорони довкілля при здійсненні заходів щодо захисту рослин.

Згідно статті 4. Закону України «Про захист рослин» встановлено, що основними вимогами щодо захисту рослин є суворе додержання регламентів застосування засобів захисту рослин.

Відповідно до статті 18. Закону України «Про захист рослин» до обов`язків підприємств, установ, організацій та громадян у сфері захисту рослин покладено виконання регламенту зберігання, транспортування та застосування засобів захисту рослин.

Згідно статті 9 Закону України «Про тваринний світ» основними вимогами та принципами охорони, раціонального використання і відтворення тваринного світу є:

- недопустимість погіршення середовища існування, шляхів міграції та умов розмноження диких тварин;

- урахування результатів оцінки впливу на довкілля об`єктів господарської та іншої діяльності, які можуть негативно впливати на стан тваринного світу.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про тваринний світ» охорона тваринного світу забезпечується шляхом:

- охорони середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин;

- запобігання загибелі тварин під час здійснення виробничих процесів.

Згідно статті 39 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що підприємства, установи, організації і громадяни при здійсненні будь-якої діяльності, що впливає або може вплинути на стан тваринного світу, зобов`язані забезпечувати охорону середовища існування, умов розмноження і шляхів міграції тварин.

Відповідно до стаття 40 Закону України «Про тваринний світ». Запобігання загибелі тварин під час здійснення виробничих процесів та експлуатації транспортних засобів.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані вживати заходів для ' запобігання загибелі тварин під час здійснення виробничих процесів, у тому числі зберігання, транспортування, застосування небезпечних для тварин препаратів, хімічних речовин та сполук, проведення сільськогосподарських, та інших робіт.

Згідно статті 48 Закону' України під час застосування пестицидів і агрохімікатів повинні враховуватися вимоги цього Закону, законодавства про захист рослин, інших нормативно-правових актів щодо охорони тваринного світу і середовища існування тварин. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані вживати заходів щодо забезпечення запобігання загибелі тварин під час зберігання, транспортування та застосування пестицидів і агрохімікатів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пестициди та агрохімікати» зазначено, що регламенти застосування це сукупність вимог щодо застосування пестицидів і агрохімікатів.

Так, статтею 3 Закону України «Про пестициди і агрохімікати» визначено, що основними принципами державної політики у сфері діяльності, пов`язаної з пестицидами і агрохімікатами, є:

- пріоритетність охорони навколишнього природного середовища по відношенню до економічного ефекту від застосування пестицидів і агрохімікатів;

- безпечність для навколишнього природного середовища під час їх виробництва, транспортування, зберігання, випробування і застосування за умови дотримання вимог, встановлених санітарними нормами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 10 Закону вказаного закону встановлює, що кожна товарна одиниця повинна супроводжуватися рекомендацією щодо її застосування із зазначенням культур та об`єктів, для оброблення яких призначено пестициди і агрохімікати, способів, норм і кратності використання, термінів вичікування (для пестицидів), заборони та обмеження на застосування, способів і засобів знешкодження пестицидів та агрохімікатів, а також заходів безпеки під час роботи, транспортування і зберігання, ліквідації аварійних ситуацій та їх наслідків, заходів подання першої медичної допомоги у разі отруєння.

Згідно статті 11 Закону України «Про пестициди і агрохімікати». Загальні вимоги до транспортування, зберігання, застосування, утилізації, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівлі ними.

Транспортування, зберігання, застосування, утилізація, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівля ними здійснюються відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством, санітарними правилами транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів та іншими нормативними актами.

Відповідно до статті 12 Закону визначає, що при застосуванні пестицидів і грохімікатів здійснюється комплекс заходів відповідно до регламентів, встановлених для певної ґрунтово-кліматичної зони, з урахуванням попереднього агрохімічного обстеження грантів, даних агрохімічного паспорта земельної ділянки (поля) і стану посівів, діагностики мінерального живлення

рослин, прогнозу розвитку шкідників і хвороб.

Відповідно до п 6.1.1. державних санітарних правил «Транспортування. Зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві» ДСП 8.8.1.2.001-98, що затверджені наказом МОЗ № 1 від 03.08.1998 зазначено, що асортимент, засоби, сфера застосування пестицидів, норми, кратність

обробок повинні відповідати "Переліку пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні", доповненнями до вказаного переліку та інструкціям з безпечного застосування пестицидів, які затверджені (погоджені) установами Міністерства охорони здоров`я, Мінекобезпеки та іншими зацікавленими організаціями.

Відповідно до п 1.9. Використання пестицидів в окремих галузях народного господарства, у колективних та індивідуальних садах і городах, в охороні здоров`я та побуті, а також продаж їх населенню повинно здійснюватися тільки у відповідності з "Переліком пестицидів і агрохімікатів, дозволених до використання в Україні і доповненнями до нього. Вказані документи з визначенням науково обґрунтованих регламентів застосування (норм витрат, кратностей обробок, обмежень щодо способу, періоду обробок, строків останньої обробки до збирання урожаю) є обов`язковими до дотримання на території країни.

1.14. До роботи з пестицидами допускаються особи, що пройшли медичний огляд, спеціальну підготовку та мають відповідні посвідчення, допуск та наряд на виконання робіт з пестицидами відповідно до "Порядку одержання допуску (посвідчення) на право роботи, пов`язаної з транспортуванням, зберіганням, застосуванням та торгівлею пестицидами і агрохімікатами"

1.16. В етикетках на упаковках пестицидів зазначені:

- клас небезпечності та лімітуючий показник по кожній з трьох груп критеріїв за діючою гігієнічною класифікацією пестицидів (токсичність препаративної форми, віддалені ефекти діючої речовини, гігієнічна характеристика діючої речовини);

- рекомендації по транспортуванню, зберіганню, застосуванню та знешкодженню, індивідуальній і громадській безпеці, охороні навколишнього середовища при виконанні дій з препаратами (вимоги щодо безпеки працюючих та населення, охорони сільськогосподарської сировини, харчових продуктів, кормів, повітря, водних джерел з урахуванням їх призначення, нецільової флори і фауни, грунту), першій допомозі при отруєнні.

6.6.2. Пестициди для боротьби з гризунами є високоотруйними для людини та тварин і потребують суворого дотримання заходів безпеки і норм витрати препарату.

6.6.8. При розкиданні або розкладці принад вручну використовують дозуючі мірки (ложечки, кухлики І Т.Д.).

ТОВ «ЮТС-Агрпродукт» розташовано за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайське, вул. Промислова, 3 та відповідно до статуту займається вирощуванням зернових, бобових і насіння олійних культур.

Під час виконання робіт по боротьбі з гризунами ТОВ «ЮТС-Агрпродукт» використовує концентрат для виготовлення* родентицидних принад «Номайс» діючою речовиною якого є бродіфакум.

Відповідно до правил застосування препарату «Номайс» готові отруйні принади застосовують шляхом розкладання в жилі нори гризунів по 50-100 г для щурів та по 10-25 г для мишей з наступним засипанням нір. Відстань між точками розкладки принади становить 2-15 м, в залежності від чисельності гризунів. Порції принади для мишей розкладають частіше, ніж для щурів. Розкладену принаду оглядають через 1-2 дня після розкладки, а потім з інтервалом в 1 тиждень. Якщо ефективність нижча ніж 50 %, дератизаційні роботи необхідно повторити.

Так, ОСОБА_4 у період з грудня 2020 року по січень 2021 року в денний час доби (більш точний час не встановлено), знаходячись на полях з кадастровими номерами №№ :06:001:0257, :09:037:0001, розташованих поблизу с. Питомник Каховського району Херсонської області, обіймаючи посаду агронома, будучи обізнаним з правилами застосуванням пестицидів, ігноруючи та порушуючи вимоги застосування препарату «Номайс», а саме щодо внесення пестициду шляхом розкладання в жилі нори гризунів по 50-100 г для щурів та по 10-25 г для мишей з наступним засипанням нір, в порушення норм вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити використовуючи трактор МТЗ 82 з причепом ДНЗ 0095 ВТ, для розкидання органічних та мінеральних добрив, знаходячись на полях, здійснив роботи по боротьбі з гризунами на полях з кадастровими номерами №№ :06:001:0257, :09:037:0001, що знаходяться у користуванні ТОВ «ЮТС-Агропродукт» на території об ' єднаної територіальної громади Асканія-Нова Херсонської області, шляхом механічного розкидання по поверхні землі принади, що виготовлена з використанням препарату «Номайс».

Факт порушення порядку використання препарату «Номайс» надало можливість вільного та безперешкодного доступу до вказаної принади сірих журавлів, що занесені до Червоної книги України.

У результаті чого протягом грудня-січня 2021 року на території біосферного заповідника «Асканія-Нова» імені Ф.Е., Фальц-Фейна загинуло 218 сірих журавлів, що занесені до Червоної книги України.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи від 09.02.2021 № 1554 внаслідок загибелі 218 особин сірого журавля, вид яких занесено до Червоної книги України, що мало місце на території біосферного заповідника «Асканія Нова», територія якого відносить до об ' єктів природно-заповідного фонду України, довкіллю було завдано істотну шкоду.

Відповідно до висновку експертів № 666/7506-7507 від 05.04.2021 за результатами проведення комплексної судово-ветеринарної та судово-хімічної експертизи встановлено, що причиною смерті журавлів сірих є застійна гіперемія та набряк легенів, дистрофія печінки, серця, крововилив у грудочеревну порожнину тіла, крапкові крововиливи в міокарді, що свідчить про отруєння речовиною (речовинами) антикоагулянтної дії, до ^ких відноситься родентицид - бродіфакум, що володіє накопичувальними властивостями. До організму сірих журавлів родентицидантикоагулянтної дії, до яких відноситься бродіфакум міг потрапити через органи травлення (перорально), про що свідчать геморагічні запалення і крововиливи на слизових оболонках органів травлення, а також в грудо-черевну порожнину.

Між смертю сірих журавлів та поїданням птахами зерна пшениці обробленого родентицидом антикоагулянтної дії, що володіє накопичувальними властивостями до яких відноситься бродіфакум, існує прямий необхідний причино-наслідковий зв`язок.

Відповідно до висновку експерта № СЕ- 19/122-2 1/2547-ЕК від 22.04.2021 встановлено, що в результаті настання смерті 218 сірих журавлів занесених до Червоної книги України сума матеріальної шкоди 3 270 000грн.

Таким чином ОСОБА_4 , вчинив проступок, передбачений ст. 247 КК України, а саме порушення правил, установлених для боротьби зі шкідниками і хворобами рослин, та інших вимог законодавства про захист рослин, що спричинило тяжкі наслідки.

07.07.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000203 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 247 КК України скеровано до Чаплинського районного суду для розгляду по суті.

Процесуальне керівництво та підтримання обвинувачення в суді у провадженні здійснювалось прокурорами Чаплинського відділу Каховської окружної прокуратури Херсонської області.

Відповідно до Статуту Організації Об ' єднаних Націй, підписаного 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об ' єднаних Націй (далі - ООН) до складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу. Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь- яким іншим чином, несумісним із Цілями Об ' єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та`зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи Держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

Статтями 1 та 2 НІ Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація,передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та

недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв ' язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та Російська Федерація, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

31 травня 1997 року відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва^ Європі Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований Російською Федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим,

м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1 - 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська' Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід ' ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

В порушення вимог Статуту Організації Об`єднаних Націй, Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, 24 лютого 2022 року о 05 годині президентом російської федерації надано наказ про повномасштабне вторгнення на територію України.

В подальшому цього ж дня Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, в тому числі на території м. Херсон та Херсонської області.

З 24.02.2022 збройні формування російської федерації, порушуючи встановлений Конституцією України порядок, здійснили збройну агресію, після чого цього ж дня окупували територію м. Херсон та області, яка постійно перебувала під контролем збройних формувань. В подальшому збройними формуваннями держави-агресора захоплено адміністративні будівлі.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000203 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 247 КК України, разом з матеріалами кримінального провадження до початку повномасштабної агресії рф перебували в приміщенні Чаплинського районного суду Херсонської області, який розташований за адресою: Херсонська область, смт. Чаплинка, вул. Космонавтів, 23.

Станом на 24.02.2021 по справі тривав судовий розгляд.

З початку повномасштабного вторгнення з ранку 24.02.2022 матеріали кримінального провадження у зв ' язку із швидким просуванням військ агресора і небезпекою, яка у зв ' язку з цим виникла для життя і здоров ' я працівників суду та прокуратури, не були евакуйовані на підконтрольну

територію України та залишилися в приміщенні Чаплинського районного суду Херсонської області за вищевказаною адресою.

Враховуючи той факт, що доступ до приміщення суду та матеріалів кримінального провадження на сьогоднішній день у зв`язку з тимчасовою окупацію смт Чаплинка Херсонської області відсутній, матеріали кримінального провадження вважаються втраченими, що унеможливлює подальший судовий, розгляд та виконання завдань кримінального провадження.

Частину документів та копій документів вдалось знайти у кримінальному провадженні № 00000007 яке було вивезене з окупованої території слідчими СВ ГУНП в Херсонської області і із якого були виділені матеріали кримінального провадження №0000203.

У кримінальному провадженні проведено ряд слідчих (розшукові) дії та інші процесуальні дії.

Враховуючи викладене, для подальшого проведення досудового розслідування виникла необхідність у відновленні зазначених втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Таким чином, зважаючи на те, що дане кримінальне провадження не завершилося, строки досудового розслідування не сплили, в ньому проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій щодо яких складено відповідні матеріали кримінального провадження, які було втрачено за об`єктивних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що існує необхідність у їх відновленні, що дозволить органу досудового розслідування виконати додаткові слідчі (розшукові) та процесуальні дії з метою виконання завдань кримінального провадження та завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись вищенаведеними положеннями законодавства, а також статтями 371, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Відновити втрачені матеріали кримінального провадження №0000203 від 23.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 247 КК України, втрачених в умовах воєнного стану, а саме:

1) витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 11.01.2021 на 2 арк.;

2) постанова про виділення матеріалів в окреме провадження від 25.06.2021 на 12 арк.;

3) витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000088 від 01.04.2021 на 1 арк.;

4) договір оренди землі № 000204 від 12.09.2016 на 8 арк.;

5) додаткова угода №10-4000001-1 від 16.10.2020 на 2 арк.;

6) договір оренди землі №000227 від 10.12.16 на 6 арк.;

7) додаткова угода №10-4000001-10 на 2 арк.;

8) постанова про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 31.0372021 на 1 арк.;

9) постанова про визнання та приєднання до справи речових доказів від 15.04.2021 на 12 арк.; й

10) постанова про зміну підстав щодо кваліфікації діяння на 2 арк.;

11) постанова про початок досудового розслідування від 01.04.2021 на 1 арк.;

12) доручення про проведення досудового розслідування від 01.04.2021 на 1 арк.;

13) постанова про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні іншому органу досудового розслідування від 31.03.2021 на 2 арк.;

14) наказ №207 01.04.2021 на 2 арк.;

15) постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.01.2021 на 1 арк.;

16) постанова про доручення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчій групі та визначення старшого групи від 11.01.2021 на 1 арк.;

17) повідомлення про початок досудового розслідування від 11.01.2021 на 1 арк.;

18) витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні №0000007 від 11.01.2021 на 4 арк.;

19) постанова про залучення спеціаліста від 13.04.2021 на 2 арк.;

20) журнал застосування пестицидів на посівах агронома ОСОБА_5 на 4 арк.;

21) журнал застосування пестицидів на посівах агронома ОСОБА_6 на 2 арк.;

22) протокол огляду від 30.04.2021 на 1 арк.;

23) ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/5692/21 на 4 арк.;

24) постанова про визнання та приєднання до справи ручових доказів від 30.04.2021 на 2 арк.;

25) постанова про зміну кваліфікації діяння 2 арк

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1