Справа № 545/1218/24
Провадження № 1-кп/545/658/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 20.12.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, на утриманні маючого неповнолітню дитину, працюючого електромонтером з експлуатації електролічильників 3 групи в АТ «Полтаваобленерго», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.04.2024 року Октябрським районним судом м. Полтава, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 ( сімнадцять тисяч) гривень, вирок набрав законної сили 13.05.2024 року, штраф сплачено;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2023 близько 16:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості узбіччя автодороги Київ-Харків-Довжанський поблизу с. Верхоли, Полтавського району, на транспортному засобі марки «КБ ПОЖСПЕЦМАШ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно з порушенням спеціальних правил, являючись на момент вчинення правопорушення працівником ГПУ «Полтавагазвидобування» на посаді машиніста, здійснив із резервуару цистерни забруднення земельної ділянки площею 78,4 кв.м. (відкритого грунту) за геопросторовими координатами: 49.34726, 34.4041 в адміністративних межах Полтавської територіальної громади, водою з залишками миючих засобів, що призначені для очищення газових свердловин, шкідливими для довкілля, що призвело до погіршення властивостей довкілля та перевищення нормативного вмісту шкідливих речовин, внаслідок чого створив небезпеку для довкілля.

У відповідності до протоколу вимірювань №39-23/П від 19.01.2024 складеного Державної екологічної інспекції Центрального округу, уповноваженої на проведення вимірювань, виявлено забруднення земельних ресурсів забруднюючою речовиною Хлориди (водна витяжка) 57,61 мг/кг (нормативний вміст за фоном 53,18 мг/кг).

Відповідно до ст. 14 Конституції України Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 15 Закону України «Про відходи» громадяни України зобов?язані: дотримуватися вимог цього Закону та інших нормативно-правових актів у сфері поводження з відходами, виконувати інші обов?язки, передбачені щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами.

Статтею 33 Закону України «Про відходи» передбачено, що зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Внаслідок незадовільних дій ОСОБА_4 та порушення спеціальних правил використання земель, що виразилися у скиді води із залишками миючих засобів, що призначені для очищення газових свердловин на відкриту ділянку місцевості поблизу АДРЕСА_2 , відбулося забруднення земельної ділянки площею 78,4 кв.м. (відкритого грунту) за геопросторовими координатами: 49.34726, 34.4041 в адміністративних межах Полтавської територіальної громади.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 239 КК України, за кваліфікуючими ознаками забруднення земель речовинами, відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України, визнав в повному об`ємі за обставин викладених в обвинувальному акті та прохав прийняти рішення на підставі укладеної ним угоди з прокурором про визнання винуватості.

25.03.2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

За умовами даної угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.239 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вважають, що остання відповідає вимогам кримінального та кримінально - процесуального законодавства.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вказавв, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.239 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь - якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників судового засідання з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України за вчинення якого законом передбачене покарання у виді штрафу від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

У відповідності до вимог ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до не тяжкого злочину.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_4 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши щодо ОСОБА_4 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України .

Керуючись ст.ст.100, 122, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.03.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 20.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197, яка укладена між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2023 року на автомобіль марки КБ ПОЖСПЕЦМАШ, моделі АНЦ 32/50, на базі шасі автомобіля КрАЗ-63221, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить АТ «Укргазвидобування», що зареєстроване за адресою: м. Київ, вулиця Кудрявська, буд. 26/28.

Речові докази:

- автомобіль марки КБ ПОЖСПЕЦМАШ, моделі АНЦ 32/50, на базі шасі автомобіля КрАЗ-63221, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , який належить АТ «Укргазвидобування», що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 - повернути власнику.

Цивільний позов не заявлено.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1