Справа №638/9604/24
Провадження № 1-кс/638/1946/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 26 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 26 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, 22.05.2024 близько 13:00 год., невстановлена слідством особа, перебуваючи у сквері неподалік від буд. АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, в період дії воєнного стану, вчинила крадіжку мобільного телефону Redmi 9C imei: НОМЕР_1 та гаманця, в якому знаходились грошові кошти, чим спричинила матеріальну шкоди ОСОБА_4 , розмір якої наразі встановлюється.

За даним фактом 26.05.2024, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001135 від 26.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В ході досудового розслідування допитано свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що мешкає сама за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 має провали в пам?яті та вади мовлення, у зв?язку з чим, важливі події фіксує письмово.

Так, ОСОБА_5 вказала, що в неї приблизно два місяця проживали переселенці із Куп?янська - жінка та чоловік. В який проміжок часу та скільки вони мешкали вона не пам`ятає, проте вона вказала на зовнішність вказаних осіб. Наразі, вказані жінка та чоловік вже не мешкають. 25.05.2024 до неї прийшли співробітники поліції, яким вона добровільно видала вказаний гаманець.

Так, 25.05.2024 слідчим СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено шкіряний гаманець чорного кольору із золотою застібкою, всередині якого знаходяться дисконтна картка «Посад», банківська картка «Приватбанк» та банківська картка «Ощадбанк» на ім?я ОСОБА_4 .

Вказаний гаманець визнано речовим доказом та поміщено в кімнату речових доказів. Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Відповідно до вимог статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути:

1) відібрано пояснення;

2) проведено медичне освідування;

3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

У разі виявлення ознак кримінального правопорушення на морському чи річковому судні, що перебуває за межами України, досудове розслідування розпочинається негайно, відомості про нього вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань за першої можливості.

Вдповідно до вимог ч.ч. 1,3 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

З поданого клопотання вбачається, що описова частина клопотання не містить обґрунтування підстав для проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , без відповідної ухвали слідчого судді.

Крім того, огляд місця події проведено до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що суперечить вимогам ч.3 ст. 214, ст. 233 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131,132,170,173, 214, 233, 309 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001135 від 26 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1