Справа № 344/9202/24
Провадження № 1-кс/344/3882/24
У Х В А Л А

16 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000475 від 09.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 2023 року по даний час група осіб на території Івано-Франківської області здійснює незаконне виготовлення, придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах. Крім того, встановлено, що особи за попередньою змовою групою осіб, здійснюють переміщення прекурсорів через митний кордон України поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю. 18 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин, повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 317 цього Кодексу, в особливо великих розмірах, організованою групою. В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти у вигляді криптовалюти отриманої від незаконного продажу психотропних речовин переводив на крипто гаманець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та таким чином отримував від нього готівку. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 для здійснення незаконних валютних операцій використовує нежитлове приміщення типу «МАФ» з ідентифікуючими написами « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 за географічними координатами 48.9391998, 24.7389073. 10 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду проведено обшук у нежитловому приміщенні типу «МАФ» з ідентифікуючими написами «Обмін валют», що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 за географічними координатами 48.9391998, НОМЕР_1 під час якого вилучено грошові кошти, а саме: 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) доларів США, 2175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) Євро, 100 (сто) швейцарських франків, 20 (двадцять) англійських фунтів стерлінгів, 370 (триста сімдесят) польських злотих, 322480 (триста двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень. Зокрема, під час огляду крипто гаманця ОСОБА_6 було встановлено, що станом на 06.02.2024 останній перерахував грошові кошти у вигляді криптовалюти в сумі 121552,91 USDT на ОСОБА_7 та таким чином отримував готівкові кошти від незаконної діяльності. Таким чином є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти під час проведення обшуку набуті кримінально протиправним шляхом, що потребує перевірки в ході проведення досудового розслідування.

Слідчий в судовому засіданні просив накласти арешт на грошові кошти з метою збереження речових доказів, обшук проводився на підставі ухвали суду.

Адвокат в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання. В своїх поясненнях зазначила: «До кримінального провадження ОСОБА_4 немає відношення, підозрюваний скористався конвертацією в інтернет ресурсі біткоїнів у валюту, 21 000 грн були виведені через інтернет ресурс, кошти забрали і пішли, слідчий просить накласти арешт на речові докази, однак грошові кошти не є речовими доказами і жодне відношення до кримінального провадження немають, ОСОБА_4 є підприємцем, закупки валюти не було.».

ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення, що він є підприємцем, немає відношення до злочину, надав всі переписки, не знав ім`я підозрюваного, який заходив обмінювати кошти, грошові кошти зберігались в сейфі, обліку не було, це його особисті кошти, є декларації.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні 3) наявність суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщення типу «МАФ» з ідентифікуючими написами «Обмін валют», що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 за географічними координатами 48.9391998, НОМЕР_1 , з метою виявлення мобільних телефонів, сім-карт мобільних операторів, банківських карток, носіїв цифрової інформації, комп`ютерної техніки (комп`ютери, ноутбуки, планшети, Wifi-роутери тощо), записників, чорнових записів.

За змістом ухвали не надано дозвіл на вилучення грошових коштів.

Згідно інформації з Реєстру пунктів обміну іноземної валюти відомості про пункт обміну іноземної валюти у нежитловому приміщенні типу «МАФ» з ідентифікуючими написами «Обмін валют», що розташоване поблизу будинку АДРЕСА_1 за географічними координатами 48.9391998, 24.7389073 відсутні.

Згідно протоколу обшуку від 10.05.2024 року в ході проведення обшуку вилучено 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) доларів США, 2175 (дві тисячі сто сімдесят п`ять) Євро, 100 (сто) швейцарських франків, 20 (двадцять) англійських фунтів стерлінгів, 370 (триста сімдесят) польських злотих, 322480 (триста двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень.

Постановою від 10.05.2024 року вилучені грошові кошти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу

У випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як зазначено в клопотанні, метою накладення арешту на грошові кошти є збереження речового доказу.

В силу положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною захисту в судовому засіданні повідомлено, що грошові кошти, які належать ОСОБА_4 , зберігались в сейфі і не можуть бути речовими доказами в кримінальному провадженні.

В клопотанні не наведено достатніх правових підстав вважати, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям речового доказу, не обгрунтовано, що вказані грошові кошти були використані і розглядаються слідчим в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже, обов`язок доведення перед судом наявності правових підстав клопотання процесуальним законом покладено безпосередньо на суб`єкта відповідного клопотання.

Таким чином, клопотання не обґрунтовано належними правовими підставами.

Відповідно зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1