У Х В А Л А Справа № 932/3304/23

Іменем України Провадження № 1-кс/932/1164/24

30 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі клопотання представника ТОВ СП «Нібулон» - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

25 квітня 2024 року представник ТОВ СП «Нібулон» - ОСОБА_3 , звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, у якому прохає скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року у справі № 757/25064/22-к, в частині зерна пшениці м`якої (3 та 2 класу), 2021 року збирання урожаю у загальній вазі 1 593 600 кг., власником якої є ТОВ СП «Нібулон».

Заявник обгрунтовує свою позицію наступним. 19.09.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000514 від 13.06.2022 року було накладено арешт на майно, з якого заявник прохає скасувати арешт. Заявник вважає, що арешт було накладено безпідставно та необгрунтовано, оскільки при накладенні арешту на все вилучене 16.09.2022 року під час обшуку зерно, в загальній кількості 2800 тон, помилково віднесено як те, що належить Дніпропетровській ОВА частину зерна вагою 1 593 600 кг, що належить ТОВ СП «Нібулон».

Представник заявника у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Прокурор ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання без його участі, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України неявка заявника та прокурора не є перешкодою для вирішення слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши наданні до нього додатки, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів клопотання та наданих до нього додатків вбачається наступне.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000514 від 13.06.2022 року, яке було вилучено 16.09.2022 року під час проведення обшуку за місцем розташування ТОВ ДМК «Дніпромлин», за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: зерно пшениці, яке належить Дніпропетровській ОВА, масою 2800 тон.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

23 вагони з вантажем «зерна пшениці м`якої (3 та 2 класу), 2021 року збирання урожаю у загальній вазі 1 593 600 кг.» було примусово вилучено відповідно до розпорядження начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації № 46/0/527/22 від 15 березня 2022 року, яким визначено Регіональній філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» передати для відповідального зберігання до ТОВ «ДМК Дніпромлин», майно згідно з додатком укладення акта приймання-передачі, до окремого розпорядження начальника обласної адміністрації.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації начальника обласної військової адміністрації від 17.04.2022 року № 139/0/527-22, про втрату чинності розпорядження № 46/0/527-22, ТОВ «ДМК «Дніпромлин» зобов`язано повернути передане на відповідальне зберігання майно, визначене розпорядженням начальника обласної військової адміністрації від 15.03.2022 року № 46/0/527-22.

Відповідно до заяви прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра, СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000514, яке на підставі постанови процесуального керівника від 06.03.2023 року об`єднано з кримінальним провадженням № 0000024 з присвоєнням єдиного номеру № 0000024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

У зв`язку із тим, що прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000514 від 13.06.2022 року, надано до суду заяву, у якій він не заперечує проти скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна, який накладено в рамках кримінального провадження № 0000514 від 13.06.2022 року на зерно пшениці у загальній кількості 1 593 600 кг.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ТОВ СП «Нібулон» - ОСОБА_3 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2022 року у кримінальному провадженні № 0000514, на зерно пшениці у загальній вазі 1 593 600 кг.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1