16.04.2024
Справа № 642/1386/24
н/п 1-кс/642/947/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000135 від 24.04.2023 р., -

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 19.10.2023 про закриття кримінального провадження №0000135 від 24.04.2023.

Вказана постанова слідчого була отримана 08.03.2024 року.

В обґрунтування своєї скарги зазначила, що слідчим Другого слідчого відділу( з дислокацією у м. Харкові ) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000135 від 24.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Постановою слідчого від 19.10.2023 року дане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною, необгрунтованою, і такою, що не відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, а також захисту інтересів особи від кримінальних правопорушень.

Скаржник посилається на незаконність закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити, крім того вказала, що слідчий у постанові про закриття кримінального провадження послався на те, що потерпілий не прибув для проведення судово-медичної експертизи, однак, ОСОБА_4 жодного виклику не отримував, також вказала, що він має медичну документацію, в яких зафіксовані отримані тілесні ушкодження.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, слідчим суду на запит надані матеріали кримінального провадження,

Від прокурора надійшла заява про розгляд скарги за його відсутністю, проти задоволення скарги заперечував.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши доводи поданої скарги, та надані докази у їх сукупності, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві знаходилось кримінальне провадження за №0000135 від 24.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення внесені за заявою ОСОБА_4 , та відповідно до фабули по факту нанесення йому тілесних ушкоджень.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань. розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 19.10.2023 закрито кримінального провадження №0000135 від 24.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв`язку з відсутністю в діях поліцейського УПП в Харківській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

З мотивувальної частини постанови слідчого вбачається, що під час досудового розслідування не встановлено тяжкості тілесних ушкоджень та взагалі їх наявності у ОСОБА_4 за обставин викладених ним у заяві, оскільки згідно з висновком експерта ОБСМЕ № 09-534/2023 за час проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 не з`явився та будь-яка медична документація не надавалась, у зв`язку із чим ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не встановлювалась.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 є заявником, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України представник заявника має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Так, статтею 2 КПК України визначено, що одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ч. 2 ст. 9 КПК України закріплено обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями ст. 25 КПК України прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалюючи рішення за даною скаргою, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника в тій частині, що у ході досудового розслідування слідством не здійснено всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим надавалось доручення в порядку ст. 40 КПК України, однак відсутні відомості щодо їх виконання. Крім того, слідчий звертався до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до медичної документації по факту проходження лікування ОСОБА_4 , однак відсутні відомості щодо реалізації цього питання.

Також з матеріалів кримінального провадження, що ОСОБА_4 був допитаний про обставини події, та у подальшому отримував постанову про призначення судово-медичної експертизи для визначення ступені тяжкості отриманих тілесних ушкоджень.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя враховуючи вищевказане, приходить до висновку що вимоги ч.2 ст.9 КПК України та ч. 2 ст. 93 КПК України слідчим виконані не в повному обсязі.

Як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, ним не надана належна правова оцінка обставинам кримінального правопорушення про які повідомляв заявник, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Також, в розумінні ч. 5 ст. 110 КПК України постанова, на думку слідчого судді є необґрунтованою, оскільки слідчим не в повному обсязі надана оцінка зібраним та встановленим під час досудового розслідування обставинам, не містить відомостей про обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, при проведенні досудового розслідування необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Згідно ч. 3ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284,303,306,307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 від 19.10.2023 року про закриття кримінального провадження №0000135 від 24.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000135 від 24.04.2023 року повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1