ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої-адвоката ОСОБА_9 апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000021 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Тельманове Тельманівського району Донецької області , українки, громадянки України, із середньою освітою, на утриманні неповнолітня дитина 2009 р.н., не одруженої, є внутрішньо переміщеною особою, з інвалідністю 3 групи, проживаючої по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2024 року ОСОБА_6 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначене їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження№11-кп/822/245/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч.4 ст.185 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Запобіжний захід обвинуваченій у виді домашнього арешту залишений до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 2271 грн.Вирішена доля речових доказів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задоволено частково та стягнуто на її користь 11842,20 гривень матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 із проханням скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі

Стягнути з обвинуваченої моральну шкоду у розмірі 25000 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вказує, що покарання є занадто м`яким, не відповідає особі обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, відбувала реальні терміни покарання, пов`язані із позбавленням волі за корисливі злочини та належних висновків не зробила.

ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану, із проникненням у житло, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції потерпіла та її представник просили суд призначити реальне покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Саме таке покарання сприятиме виправленню обвинуваченої та зможе запобігти вчинення нею нових злочинів.

Твердить, що потерпілій було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних страхом та переживаннями, болем, втратою психологічної впевненості та рівноваги через порушення сталого побуту та життєвих зв`язків. Завдана шкода вплинула на психоемоційний стан та призвела до виникнення депресії.

Потерпіла оцінює завдану моральної шкоди у розмірі 25000 тис. грн.

Вважає,що визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності та справедливості, не може в повній мірі компенсувати заподіяні моральні страждання, а тому розмір моральної шкоди слід збільшити.

Згідно вироку, ОСОБА_6 28.12.2023 року у нічний період доби, через незачинені двері проникла до кімнати АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала майно ОСОБА_8 -золотий браслет та каблучку, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 21848,20 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи потерпілої ОСОБА_8 , її представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 про відсутність підстав для скасування вироку, доводи прокурора,яка вважала,що апеляційна скарга підлягає задоволенню лише в частині вирішення цивільного позову,перевіривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду в частині доведеності винуватості та правильності кваліфікації діяння апелянтом не оспорюються, а тому апеляційний суд не наводить в ухвалі доводів на їх підтвердження.

Згідно ст.50,65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченій покарання, районний суд, відповідно до вимог закону,врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке є тяжким злочином, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, суд взяв до уваги, що ОСОБА_6 визнала свою винуватість, щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину. Дані обставини враховані судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання, суд не встановив.

При цьому суд врахував, що ОСОБА_6 добровільно відшкодувала під час досудового слідства матеріальну шкоду в розмірі 10000 грн. потерпілій ОСОБА_8 .

За станом здоров`я обвинувачена є особою з інвалідністю 3 групи(а.с. 43 т.1), у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с.41 т.1).

На утриманні обвинуваченої неповнолітня дитина 2009 р.н(а.с.38 т.1)

Як свідчить довідка на а.с.44 т.1 ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеною особою з Донецької області.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 пояснила,що потерпіла умисно заподіяла їй легкі тілесні ушкодження,за що наразі засуджена.

Посилання апелянта на попередні судимості ОСОБА_6 є недоречними,оскільки такі погашені у встановленому законом порядку.

Слід зауважити,що згідно вимоги ДІАП,обвинувачена притягувалась до відповідальності за злочини,вчинені ще у неповнолітньому віці та з моменту звільнення у 2008 року жодних інших злочинів не вчиняла.(а.с.37т.1).

Врахувавши викладені обставини у їх сукупності,суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без реального відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

У апеляційній скарзі не міститься достатніх доводів на спростування таких висновків.

Належить врахувати,що прокурор у районному суді також просила призначити покарання із застосуванням ст.75 КК України,а під час апеляційного розгляду не підтримала апеляційну скаргу потерпілої у частині призначення більш суворого покарання.

Судова колегія вважає, що покарання обвинуваченій призначене з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, відповідає особі обвинуваченої та фактичній тяжкості скоєного злочину, є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.

Оцінюючи доводи апелянта щодо збільшення розміру моральної шкоди, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов про її відшкодування.

Відповідно до роз`яснень у п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення).

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, суд у повній мірі врахував глибину душевних страждань потерпілої через втрату внаслідок дій обвинуваченої золотих виробів,зважив на істотність змін у звичному способі життя та характер правопорушення.

Фактичні обставини провадження,доводи,якими потерпіла обгрунтувала заподіяну їй моральну шкоду та з яких виходив суд,вирішуючи позов в цій частині,із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та того,що матеріальна шкода частково відшкодована, у своїй сукупності дають підстави вважати,що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є обгрунтованим,відповідає принципам розумності та справедливості.

Окрім того,під час апеляційного розгляду були долучені документи,які свідчать,що обвинувачена є особою з інвалідністю 3 групи, має на утриманні неповнолітню дитину,проживає у гуртожитку разом із матір`ю,яка є також особою з інвалідністю 3 групи,а тому не може працювати.Під опікою матері перебуває неповнолітня ОСОБА_11 ,2011 року народження,племінниця обвинуваченої,мати дитини померла.

Викладене свідчить про матеріальний стан обвинуваченої,яка є єдиним працюючим членом родини.

Отже,суд дійшов до правильного висновку про необхідність часткового задоволення вимог цивільного позивача та стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Підстав для скасування чи зміни вироку судова колегія не вбачає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2