провадження №1-кп/947/336/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10 червня 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000565 від 05.09.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Камінь Риболов Ханкайського району, Приморського краю, росія, громадянина України, одруженого, освіта вища, пенсіонер, раніше несудимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

1. ОБВИНУВАЧЕННЯ, ЯКЕ ПРЕД`ЯВЛЕНЕ ОСОБІ.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого 28.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000565 від 05.09.2023 року, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що:

1.1. 04.09.2023 приблизно о 10 год. 50 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи на 4 поверсі будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив відкриті вхідні двері квартири ОСОБА_6 , розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим, у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаної квартири.

1.2. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в той же день та час, усвідомлюючи, що проникнення до житла без згоди власника є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість житла, закріпленого в ст.30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, без дозволу власника житла, через відкриті вхідні двері незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

1.3. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, який кваліфікується як незаконне проникнення до житла.

1.4. В подальшому, 04.09.2021 приблизно о 10 год. 50 хв. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які знаходились в квартирі останньої, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт із-за протиправної поведінки ОСОБА_3 , в ході якого у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

1.5. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , в той же день, приблизно о 10 год. 52 хв., перебуваючи біля входу у квартиру ОСОБА_6 , розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс декілька ударів кулаками обох рук в обличчя ОСОБА_6 , в ході чого вони вдвох перемістились до коридору квартири. Перебуваючи в коридорі квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, схопив ОСОБА_6 за шию, вдарив головою об стіну, та повалив на підлогу коридору, після чого взяв лівою рукою за шию ОСОБА_6 та притиснув до підлоги, а кулаком правої руки продовжив наносити численні удари в область обличчя, верхніх кінцівок та тулубу потерпілій ОСОБА_6 .

1.6. В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 спричинені наступні тілесні ушкодження: синці в проекції тіла нижньої щелепи зліва та справа, на передній поверхні грудної клітки справа, на правому плечі, на лівому плечі, на задній поверхні грудної клітки зліва, в правій поперековій ділянці, на лівій сідниці, садна в лівій виличній ділянці, на правому плечі, на лівому плечі, на правому передпліччі, які як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

1.7. Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_3 також обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

2. ПОЗИЦІЯ СТОРІН КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ.

2.1. Під час судового розгляду, прокурор підтримав пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляд пояснив, що пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України не визнав. Погодився давати показання.

2.3. На стадії судових дебатів, прокурор зокрема зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України під час судового розгляду доведена повністю.

2.4. Вважав, що обвинувачений має негативну характеристику, а при призначенні покарання слід врахувати досудову доповідь. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України, не встановлені, а до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, слід віднести вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

2.5. Просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання за нього у виді штрафу п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання за нього у виді штрафу сто (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

2.6. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень виді штрафу сто (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

2.7. Потерпіла, на стадії судових дебатів, погодилась з прокурором.

2.8. На стадії судових дебатів, обвинувачений зокрема зазначив, що обвинувачення не доведено доказами. Вважав себе не винуватим. Сподівався на справедливе рішення.

2.9. Захисник на стадії судових дебатів зокрема зазначив, що суду не надали доказів факту та складу злочину, а мале місце імітація злочину.

2.10. Вважав, що обвинувачений невинний через відсутність злочину, підстави для притягнення до кримінальної відповідальності немає. Зі слів свідка ОСОБА_7 , місце зіткнення було в іншому місці. Була імітація, щоб позбавити підзахисного можливості проживати у його квартирі.

2.11. Під час останнього слова, обвинувачений також зазначив, що обвинувачення не було доведено, просив суд визнати його невинуватим.

3. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ ТА СТАТТІ (ЧАСТИНИ СТАТТІ) ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ.

З наданих сторонами кримінального провадження доказів, суд визнає, що під час судового розгляду було доведено, що:

3.1. 04.09.2023 близько 10 год. 50 хв. (точний час під час судового розгляду не встановлено), ОСОБА_3 , перебуваючи на 4 поверсі будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив відкриті вхідні двері квартири ОСОБА_6 , розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим, у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до вказаної квартири.

3.2. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла ОСОБА_6 , ОСОБА_3 в той же день та час, усвідомлюючи, що проникнення до житла без згоди власника є незаконним, маючи намір на порушення конституційного права громадян на недоторканість житла, закріпленого в ст.30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, без дозволу власника житла, через відкриті вхідні двері незаконно проник до квартири АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 .

3.3. Відповідно до ст.23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

3.4. Частина 2 ст.23 КК України передбачає, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

3.5. Відповідно до ч.1 ст.162 КК України, кримінальна відповідальність настає за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

3.6. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 доведена поза розумним сумнівом та його дії кваліфіковано правильно, оскільки він незаконне проник до житла особи, - потерпілої ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України.

3.7. В подальшому, 04.09.2021 після 11 год. 00 хв. (точний час під час судового розгляду не встановлено) між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які знаходились в квартирі останньої, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , виник словесний конфлікт із-за протиправної поведінки ОСОБА_3 , в ході якого у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

3.8. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , в той же день, в період часу з 11 год. 00 хв. до 11 год. 30 хв. (точний час під час судового розгляду не встановлено), перебуваючи біля входу у квартиру ОСОБА_6 , розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наніс кулаком своєї руки декілька ударів, але не більше трьох, в обличчя ОСОБА_6 , в ході чого вони вдвох перемістились до коридору квартири потерпілої. Перебуваючи у коридорі квартири ОСОБА_6 , ОСОБА_3 схопив ОСОБА_6 за шию, вдарив головою об стіну, після чого, потерпіла впала на підлогу у коридорі власної квартири. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 знаходячись зверху потерпілої, однією рукою тримав ОСОБА_6 за шию, а другою рукою продовжив наносити численні удари в область обличчя та тулубу потерпілій ОСОБА_6 .

3.9. В результаті вищевказаних злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_6 були спричинені наступні тілесні ушкодження: синці в проекції тіла нижньої щелепи зліва та справа, на передній поверхні грудної клітки справа, на правому плечі, на лівому плечі, на задній поверхні грудної клітки зліва, в правій поперековій ділянці, на лівій сідниці, садна в лівій виличній ділянці, на правому плечі, на лівому плечі, на правому передпліччі, які як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

3.10. Відповідно до ч.1 ст.125 КК України, кримінальна відповідальність настає за умисне легке тілесне ушкодження.

3.11. Таким чином, суд робить висновок, що вина ОСОБА_3 доведена поза розумним сумнівом та його дії кваліфіковано правильно, оскільки він умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

4. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН, А ТАКОЖ МОТИВИ НЕВРАХУВАННЯ ОКРЕМИХ ДОКАЗІВ.

Суд вважає, що сформульоване обвинувачення, визнане судом доведеним, та встановлені судом обставини, підтверджуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені ним з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, в наступному порядку:

4.1. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000565 від 05.09.2023 року, згідно заяви ОСОБА_6 , 04.09.2023 року приблизно об 11 год. 00. хв., сусід з квартири АДРЕСА_5 , наніс їй тілесні ушкодження в область тулуба, що призвело до забою м`яких тканин грудної клітини зліва та забою м`яких тканин попереку;

4.2. Відповідно до протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального проступку від 04.09.2023 року (час початку 12 год. 00 хв., час завершення 12 год. 20 хв.), ОСОБА_6 просила притягнути до кримінальної відповідальності її сусіда з кв.53, що розташована в будинку АДРЕСА_2 , який 04.09.2023 року, приблизно о 10 год. 50 хв., наніс їй тілесні ушкодження, перебуваючи у її квартирі;

4.3. Відповідно до висновку експерта №1295 від 06.09.2023 року, на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1961 р.н., та даних медичної документації на неї ж, експерт зробив наступні підсумки: 1. У ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження (17): синці в проекції тіла нижньої щелепи зліва (1) та справа (1), на передній поверхні грудної клітки справа (1), на правому плечі (5), на лівому плечі (2), на задній поверхні грудної клітки зліва (1), в правій поперековій ділянці (1), на лівій сідниці (1), садна в лівій виличній ділянці (1), на правому плечі (1) на лівому плечі (1), на правому передпліччі (1). Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Такими тупими предметами могли бути руки, ноги.

Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені у строк 04.09.2023 р. Дані ушкодження, як окремо так і разом, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження нехарактерні для самоспричинення.

4.4. Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 20.11.2023 року, проведеного з потерпілою ОСОБА_6 з метою уточнення її показань, остання зокрема пояснила та показала, що 04.09.2023 року, приблизно о 10 год. 40 хв. вона доглядала за квітами у себе в квартирі на кухні, було дуже жарко, тому були відкриті її вхідні двері для провітрювання. Почула стукіт у двері. Відповіла «зараз», витерла руки та побачила у зальній кімнаті своєї квартири сусіда ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_6 (обвинуваченого). Здивувалася. ОСОБА_9 їй сказав: «Чого ти двері відкрила? я не можу зайти». Потерпіла здивувалася та відповіла: « ОСОБА_10 та зайди», оскільки у них двері у двері. Запропонувала вийти йому з її квартири, обвинувачений почав тикати у неї пальцями та обурюватися. Потерпіла почала йти на обвинуваченого, той почав відходити, дійшли до вхідної двері у коридорі квартири потерпілої. Після чого обвинувачений зупинився та більше не рухався. Потерпіла хотіла закрити вхідні двері. Штовхнула обвинуваченого зі своєї квартири та намагалася закрити двері, після чого отримала удар в праву сторону обличчя. У неї злетіли окуляри, розбилося з них скло. Потерпіла знову намагалася закрити двері, але обвинувачений знову наніс їй другий удар в праву сторону обличчя. Потерпіла зрозуміла, що не може закрити вхідні двері, так як їй заважає обвинувачений. Потім вона знову отримала удар в обличчя, відчула помутніння та почала закривати обличчя. Обвинувачений її захопив та вдари головою об стіну, внаслідок чого, потерпіла почала сповзати на підлогу у своєму коридорі. Обвинувачений на неї накинувся, притиснув коліном та почав душити. Потерпіла почала кричати. Для того щоб звільнитися, потерпіла вкусила обвинуваченого за руку, він послабив хватку, потерпіла схопила обвинуваченого за комір на намагалася звільнити шию, кричала. В цей час, обвинувачений сидів не ній, однією рукою тримав за шию, а іншою бив у тулуб, обличчя, плечі. Кричала «Люди допоможіть». Це тривало близько 3 4 хвилин. Почула, що хтось вийшов. Потім побачила ОСОБА_7 , який зняв обвинуваченого з неї. Вона залишилася лежати, нікого не бачила, а лише чула, що сусідки казали викликати швидку. Згадала, що обвинувачений також схопив її за волосся та бив об підлогу. Потім приїхала поліція. З підлоги її підіймав лікар та поліцейський, переклали її на ліжко, де лікар її оглянув.

4.5. Відповідно до протоколу огляду місця події від 20.11.2023 року, об`єктом огляду є 4поверх будинку АДРЕСА_7 здійснюється через одностулкові двері коричневого кольору, які відкриваються в бік дверей квартири АДРЕСА_6 з права на ліво. При вході в квартиру є коридор.

4.6. Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 21.11.2023 року. остання надала дозвіл працівникам поліції, провести слідчі дії за адресою: АДРЕСА_3 ;

4.7. Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21.11.2023 року, проведеного зі свідком ОСОБА_11 з метою уточнення його показань, останній зокрема пояснив та показав, що 04.09.2023 року перебував у квартирі АДРЕСА_8 . Розмовляв у себе по телефону на балконі. Близько 11 год. 00 хв. 11 год. 30 хв. почув шум, гуркіт. Спочатку не звернув увагу. Потім почув, що хтось кричить, кличе на допомогу. Вибіг на площадку, побачив, що у ОСОБА_12 (потерпіла) відкриті двері. Потім побачив, що на підлозі у коридорі своєї квартири лежить потерпіла, зверху на ній, спершись коліном знаходиться ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_6 (обвинувачений) та руками наносить їй удари. Свідок схопив обвинуваченого зі спини за руки та стягнув його. Куди саме обвинувачений наносив удари свідок точно не бачив, оскільки був зі спини, була боротьба. Потім, тримаючи руки обвинуваченого за спиною, вивів його з квартири у під`їзд, де заспокоїв його, спитав, що трапилось. Потім його відпустив. Побачив, що потерпіла лежала на підлозі та її трусило. Побіг за водою. До приїзду швидкої він побоювався її підіймати, оскільки могли бути переломи. Бачив з лівою сторони обличчя потерпілої гематоми, обличчя було червоне. Потерпіла була у шоковому стані, не могла ворушити головою. На тілі ушкоджень не бачив, так вона була одягнута у плаття. Потім приїхав лікар, поліція, сказали, що можна підіймати. Допоміг піднятися та відвести її у кімнату на ліжко. В той час, коли обвинувачений знаходився зверху потерпілої, остання кликала на допомогу. Потім підбігли пару дівчаток;

4.8. Відповідно до протоколу прийняття усної заяви про вчинення кримінального проступку від 20.01.2023 року (час початку 11 год. 40 хв., час завершення 11 год. 50 хв.), ОСОБА_6 просила притягнути до кримінальної відповідальності її сусіда з кв.53 на ім`я ОСОБА_13 , який 04.09.2023 року, приблизно о 10 год. 50 хв. проник до її квартири через вхідні двері без її дозволу, та в подальшому наніс їй тілесні ушкодження;

4.9. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , квартира розташована на 4 поверсі, складається з однієї (1) кімнати, кухні, коридору, санвузла, має лоджію;

4.10. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №56290551 від 30.03.2016 року, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_6 ;

4.11. Відповідно до довідки КНП «МКЛ №10» від 04.09.2023 року, ОСОБА_6 була оглянута 04.09.2023 року. Діагноз: забій м`яких тканин грудної клітини зліва, забій м`яких тканин попереду;

4.12. Допитана під час судового розгляду експерт ОСОБА_14 суду пояснила: що поняття забій лікарі використовують, коли не можуть охарактеризувати пошкодження. Таке поняття може означати як одне пошкодження, так і збірне пошкодження. Зазначила, що під час первинного огляду синці не завжди можуть проявлятися, для цього повинен пройти певний час, щоб вони стали помітними. Вказувала, що всі ушкодження у потерпілої утворилися в один час. Попередній діагноз первинного огляду лікарем забій, під час огляду судово медичним експертом, або підтверджується, або знімається. Коли вона оглядала потерпілу, то ушкодження у неї були і вона не чіпала діагноз, поставлений під час первинного огляду лікарем, оскільки він підтвердився. Сінець має декілька стадій дозрівання та залежить від багатьох факторів. У резолютивні частині висновку є описка, а саме: на передній поверхні грудної клітини справа повинно бути вказано два (2). Після отримання травм, експерти завжди призначають додатковий огляд, як правило через два дня, щоб усі пошкодження проявилися;

4.13. Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила: що обвинувачений є її сусідом. Біля дев`ятої години ранку вона поливала квіти на кухні. Двері були напіввідкриті, оскільки був жаркий день. Почула стук, крикнула «зараз», коли вимила руки, побачила, що ОСОБА_15 стоїть у неї в спальні. Її це обурило. Між ним почалася розмова, під час якої, потерпіла почала вимагати від ОСОБА_15 , щоб той залишив її квартиру. Повторила раз п`ять. Почала йти на обвинуваченого, який відходити, але потім зупинився біля двері у коридорі квартири потерпілої та почав тикати руками у бік потерпілої. Після чого, потерпіла двома руками виштовхнула обвинуваченого за межі своєї квартири. Намагалася закрити двері, але отримала перший удар, не дуже сильний, але від нього у неї злетіли окуляри. Її це приголомшило. Вона намагалася ще раз закрити двері, отримала удар у щелепу, дуже потужний, у неї виникло помутніння, потім пішов захват, удар, схопив її за шию, вдарив об стіну, у потерпілої знову помутніння, та потерпіла почала сповзати на підлогу. Обвинувачений продовжив її бити, десь хвилини три, потерпіла кричала. Після чого, сусід, який живе зверху, після трьох чотирьох хвилин прибіг та зняв обвинуваченого з неї. Обвинувачений сидів не потерпілої та бив її скрізь, і в живіт, і по обличчю, тримав її однією рукою за горло, іншою схопив за голову та бив об підлогу. Кричала «допоможіть люди». Відчула за обвинуваченого з неї зняли, але не бачила хто, потім почула голос ОСОБА_7 та сусідів. Зазначила, що перебувала у шоковому стані, оскільки не очікувала, що обвинувачений може напасти на неї та бити її. В той день, вона не давала обвинуваченому дозвіл на те, щоб він заходив до її квартири. Лише один раз, у 2017 році, вона дозволила зайти обвинуваченому до квартири, щоб подивитися ремонт. Кількість ударів не пам`ятає, оскільки була у шоковому стані. Наголосила, що штовхнула обвинуваченого лише один раз. Тримала обвинуваченого за воріт та намагалася звільнитися, у той час, коли обвинувачений тримав її за шию та душив. Підтвердила, що події відбулися 04.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 у її квартирі 54. Обвинувачений не вибачився. Обвинувачений бив її кулаками. Під час повторного допиту потерпілої, за клопотанням захисника, потерпіла пояснила, що в день події, її оглядали інші фахівці у приймальному відділенні, але хто і як, назвати не може, багато лікарів приходило;

4.14. Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_16 суду пояснила: вона працювала вдома та почула крик, а потім почула гучно «допоможіть». Вийшла у коридор, подумала, що це десь у домі, а виявилось на їх площадці. Було скупчення їх сусідів біля квартири пані ОСОБА_12 (свідок вказала на потерпілу ОСОБА_17 ). Вона лежала на підлозі, та свідок почула, що на неї напали. Свідок швидко пішла за телефоном, щоб викликати швидку та поліцію. Викликала. Потім сусіди повідомили, що та як сталося, що на пані ОСОБА_12 напав пан ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 ). Самого нападу вона не бачила, бачила лише, що пан ОСОБА_7 тримав пана ОСОБА_9 . Що саме відбувалося навколо вона не дуже пам`ятає, оскільки її увага була прикута до пані ОСОБА_12 , яка лежала на підлозі у своїй квартирі та дуже погано себе почуває. Пам`ятає, що у пані ОСОБА_12 було червоне лице та шоковий стан, оскільки вона не могла сказати, як її зовуть. Синців, крові свідок не бачила. Коли свідок тільки вийшла на шум, крик, пам`ятає, що був пан ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 ), ОСОБА_7 . Саме про пана ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 ) казали, що він напав. Потерпіла лежала у себе у коридорі біля дверей. До виклику швидкої, бачила, що пана ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 ) тримав пан ОСОБА_7 . На вигляд пані ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) потребувала швидкої допомоги та пані ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) дала зрозуміти, що на неї напав саме пан ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 ). Підтвердила, що подія відбулася за адресою: АДРЕСА_2 . Точну дату не пам`ятає, але це був вересень 2023 року, перша половина дня, до 12 години;

4.15. Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 суду пояснила: що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 є її сусідами. Саму подію завдання ОСОБА_17 тілесних ушкоджень вона не бачила, оскільки в той час не була у будинку. Повідомила, що є головою самоорганізації мешканців будинку і до неї майже всі сусіди зверталися із негативними зверненнями на дії ОСОБА_15 . До будинку повернулася після 12 години, пройшло близько години, як відбувся напад на ОСОБА_17 . Напад був 04.09.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

4.16. Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_19 суду пояснив: що працює лікарем хірургом у десятій (10) міській клінічній лікарні з 2010 року. Підтвердив, що складав довідку щодо огляду 04.09.2023 року о 12 год. 20 хв ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Повідомив, що не пам`ятає чи були скарги від потерпілої ОСОБА_17 на інші ушкодження не відображені у довідці. Все, що діагностували внесли до довідки. Всі ушкодження, які візуально припускали, які виявили, все записали. Забій може бути як однократне так і багатократне застосування сили в одне місце. Пояснив, що не є судовим експертом, а є абдомінально торакальним хірургом, тобто відповідає за живіт та грудну клітину. Якщо б були ушкодження на голові та кінцівках, написав би рекомендація травматолога, нейрохірурга. Саму довідку він не складав, її склав його інтерн. Свідок оглядав потерпілу, а інтерн вже записував у довідку, що він йому диктував. Підтвердив, що деякі синці могли проявитися через деякий час вже після огляду ним, оскільки потерпіла у момент огляду не звертала увагу. Огляд потерпілої проводився у приймальному відділенні десятої (10) лікарні. Забій може включати в себе декілька синців, це є збірне визначення, може бути не одне ушкодження, може бути декілька. Кваліфікації для визначення ступеня тілесних ушкоджень, свідок не має, та їх не визначає;

4.17. Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_11 суду пояснив: що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 є його колишніми сусідами. 04.09.2023 року він розмовляв по телефону на балконі у квартирі АДРЕСА_9 , це через квартиру від ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) та через дві від ОСОБА_9 ( ОСОБА_15 ). Почув гуркіт, подумав, що хтось робить ремонт або упустив на сходах, але коли зайшов до квартири, почув що хтось кличе на допомогу. Вийшов у коридор, побачив, що двері відкриті у ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ). Підбіг до її квартири, двері були полувідкриті, побачив, що лежить ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) на ній знаходиться ОСОБА_3 . Він забіг до квартири та спробував його стягнути силою, оскільки він не бачив, чи то бійка була чи він душив її, але руки у ОСОБА_3 були попереду, як саме він показував на слідчому експерименті. Свідок взяв ОСОБА_3 під руки, підійняв його та вивів у коридор. Після цього, почав надавати ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) першу допомогу, вийшли інші сусідки, з якої саме квартири, вже не пам`ятає, вони викликали поліцію і швидку. Приїхала поліція, приїхала швидка, лікар сказав можна піднімати, вони підняли ОСОБА_12 та поклали її на у квартири на ліжко, лікар оглядав її, оскільки вона було у шоковому стані і все боліло, це він бачив, так як лікар торкався, дивився, щупав. Потім допоміг спустити її до швидкої, так як вона ( ОСОБА_17 ) важко йшла. Підтвердив, що з ним проводився слідчий експеримент. Коли він побачив ту ситуацію, ОСОБА_6 лежала у коридорі квартири, а зверху був ОСОБА_3 , його руки перебували у районі шиї, обличчя потерпілої. Вважав, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був давній конфлікт, у тому числі з приводу шуму, оскільки, коли свідок був головою ОСББ, то ОСОБА_3 неодноразово звертався до нього зі скаргами на ОСОБА_6 і це могло призвести до таких наслідків. Бачив, що права сторона обличчя у ОСОБА_6 була опухла та бачив, що вона не може крутити та повертати голову, ворушити ногою, рукою, а також розмовляти, її усю трясло. Від того, як він почув гуркіт та до того, як він побачив подію, вважав, що пройшло не менше п`яти (5) хвилин. Коли відтягнув ОСОБА_3 , то будь яких тілесних ушкоджень на ньому не бачив. Після, біля квартири ОСОБА_12 ( ОСОБА_17 ) знайшов ремінець від часів ОСОБА_3 , та розбиті окуляри ОСОБА_6 , частина скла та корпус яких була біля квартири, а частина скла у квартирі біля порога. Коли свідок знімав ОСОБА_3 , то той не сидів, а стояв, скоріш за все, однім коліном на грудній клітині, відстань голови ОСОБА_3 від тіла ОСОБА_6 була на відстані десь п`ятдесят (50) шістдесят (60) сантиметрів, тобто витягнутої руки. Зазначив, що саме ОСОБА_20 тримався руками, а ОСОБА_12 лежала, можливо втрачала свідомість. Свідок відкинув припущення захисника, що ОСОБА_6 могла тримати ОСОБА_3 . Як саме ОСОБА_3 опинився у квартирі ОСОБА_6 , свідок повідомив, що не знає. Коли свідок вийшов до коридору та побачив подію, у коридорі нікого іншого, окрім свідка не було. Свідок відкинув можливість того, що хтось інший міг нанести ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Свідок вказав, що події відбувалися у АДРЕСА_3 , це квартира ОСОБА_21 (Пустовгар), десь об 11:00 11:30 год.;

4.18. Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_22 суду пояснила: що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 є її сусідами. 04.09.2023 року вранці була з донькою вдома та почула крики та стуки гучні. Вийти не змогла, так як було страшно. Потім, хвилин через десять (10) вийшла та побачила, яка ОСОБА_7 тримає сусіда, обвинуваченого ОСОБА_3 . Також побачила, що жінка (потерпіла ОСОБА_6 ) лежить у себе на підлозі. Після, цього свідок повернулася до своєї квартири. Через деякий час знову вийшла подивитися не надовго, можливо потрібно було швидку викликати та пішла додому. Потерпіла лежала, кричала, було боляче, свідок близько не підходила. ОСОБА_7 тримав руки сусіда, притиснувши його до стіни біля квартири у під`їзді. Зазначила, що подія відбувалася по АДРЕСА_3 , сусідній квартирі, на четвертому (4) поверсі, вранці, приблизно до обіду;

4.19. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив: 04.09.2023 року о 12.00 год. він повертався додому. Двері до квартиру ОСОБА_17 були на половину відкриті. Він підійшов до її дверей, постукав, вона відповіла, що зараз підійде. Він хотів сказати їй, щоб вона не відкривала широко двері, оскільки у неї майже завжди відкриті двері, коли не холодно на вулиці. Незабаром вона з`явилася, він стояв біля дверей її квартири, побачивши його напроти дверей, вона підбігла та силою штовхнула його у груди. Від удару об стінку головою, він втратив свідомість. Прокинувшись, він встав та почав збирати свої речі. Но ОСОБА_17 не дала їх зібрати, накинулася на нього, схопила за руку та почала тягнути до себе у квартиру. Зірвавши браслет з часами, він витягнув руку, тоді вона схопила за комір сорочки та затягла у коридор своєї квартири, впала на підлогу, не підпускаючи комір його сорочки. Ось звідки у неї забої, від падіння на підлогу. Усі інші ушкодження фіктивні. Він опинився поруч із ОСОБА_17 на підлозі. Вона почала кричати: «допоможіть, душать», тобто розігрувала спектакль. Незабаром, з квартири 56 вибіг сусід ОСОБА_7 та допоміг йому звільнитися від ОСОБА_17 , яка продовжувала лежати на підлозі, зображаючи потерпілу. Дії ОСОБА_23 зрозуміти, оскільки вона вчинила на нього напад, силою штовхнула об стінку та він чудом залишився живий. Потім з`явилася ОСОБА_24 , голова ОСББ їх будинку, та почала активно рятувати свою подругу, написавши брехливу заяву, що нібито це він напав на ОСОБА_17 та побив її. Поліція та прокуратура повірили їй та зробили його обвинуваченим, а ОСОБА_17 потерпілою. У будинку по вул.Рибальській, у нього не з ким, окрім ОСОБА_17 конфліктів не було. У квартирі ОСОБА_17 у той день він не знаходився. Коли його ОСОБА_17 тягнула за комір сорочки, він спирався на руки, щоб не лежати на підлозі. Ушкодження зазначені у судово медичні експертизі фіктивні, вигадані, звідки вони, він не знає, але їх не було. Він її навіть пальцем не чіпав. Під час самої події з ОСОБА_17 , нікого не було, потім з`явився сусід ОСОБА_7 ( ОСОБА_25 ), а потім з`явилися ще й інші мешканці будинку. Він вважав, що причиною нападу ОСОБА_17 було те, що вона хотіла, щоб він там не мешкав, щоб посадити його до в`язниці через напад на неї. ОСОБА_17 й раніше нападала на нього, а сліди її агресивності відображені на його дверях. Він звертався з цього приводу до поліції, напади були без побоїв, без контакту. В той день, ОСОБА_17 нігтями подряпала йому руку. З приводу отриманих ушкоджень головою, він нікуди не звертався, оскільки вважав, що це дрібниця. Підтвердив, що події відбувалися у АДРЕСА_3 . 04.09.2023 року, він до ОСОБА_6 у квартиру не заходив, вона його туди затягнула. Конфлікт з Пустовгар тривав близько тридцяти (30) хвилин, після цього він пішов додому.

4.20. При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_3 в частині відсутності з його сторони незаконного проникнення до житла потерпілої та не нанесення їй легких тілесних ушкоджень, оскільки кількість зібраних стороною обвинувачення доказів у своїй сукупності та взаємозв`язку, переконали суд, що обставини, які викладені у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні та події кримінальних правопорушень, мали місце поза розумним сумнівом.

4.21. Так, показання потерпілої в частині нанесення їй легких тілесних ушкоджень обвинуваченим, повністю узгоджуються з висновком експерта та показаннями свідка ОСОБА_11 , результатами слідчих експериментів, проведених за участю потерпілої і свідка ОСОБА_11 .

На думку суду, вказані докази є між собою взаємоузгодженими та не суперечать один одному, внаслідок чого, їх загальна оцінка не викликає у суду будь яких сумнівів в їх достовірності та правдивості.

4.22. Крім того, суд вважає, що оскільки факт нанесення легких тілесних ушкоджень потерпілій зі сторони обвинуваченого мав місце, то показання потерпілої у взаємозв`язку з результатом слідчого експерименту щодо послідовності розвитку подій за участю обвинуваченого, переконали суд, що незаконне проникнення до житла потерпілої зі сторони обвинуваченого також мало місце поза розумним сумнівом та хронологічно передувало загостренню конфліктної ситуації між потерпілою та обвинуваченим, в результаті розвитку якої, потерпіла й отримала легкі тілесні ушкодження від обвинуваченим.

4.23. На думку суду, показання обвинуваченого в частині нападу на нього саме потерпілої ОСОБА_6 є неспроможними у взаємозв`язку з доказами сторони обвинувачення та загальної оцінки ситуації. Зазначені показання, суд сприймає як обрану обвинуваченим та його захисником стратегію захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення кримінальної відповідальності.

4.24. Отже, суд робить висновок, що під час судового розгляду стороною обвинувачення було доведено наявність у обвинуваченого як причин, так і можливостей для незаконного проникнення до житла потерпілої та нанесення їй легких тілесних ушкоджень.

4.25. В той же час, версія розвитку подій сторони захисту, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду через її суперечливість та не відповідність критерію розумності з точки зору стороннього спостерігача.

5. ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ.

5.1. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

5.2. Так, ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, вчинив кримінальні правопорушення, які класифікуються як кримінальні проступки, раніше несудимий, на обліках у медичних установах не перебуває. Пенсіонер, не працює, за місцем проживання має пересічну характеристику.

5.3. Згідно з досудовою доповіддю від 05.01.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , останній під час спілкування поводив себе спокійно, агресії не проявляв, але був скритний, на всі поставлені питання відповіді не надавав. Оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як висока; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється, також як високий. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: залучення волонтерів та психологів пробації для подальшої індивідуальної роботи з порушником, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на порушника обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України та додаткового обов`язку відповідно до п.4 ч.3 ст.76 КК України пройти заходи, передбачені пробаційною програмою: «Подолання агресивної поведінки».

5.4. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України, судом не встановлені.

5.5. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

5.6. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

5.7. З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 та ч.1 ст.162 КК України у вигляді штрафу в максимальному та мінімальному розмірі відповідно, яке на думку суду є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений є особою старечого віку (79 років) та призначення покарань в іншому виді може завдати йому фізичних страждань, що суперечить меті покарання.

5.8. При цьому, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне застосувати ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань.

6. Цивільний позов у кримінальному провадження не пред`являвся.

7. Речові докази, процесуальні витрати учасниками судового провадження не заявлялися.

8. Заходи забезпечення кримінального провадження під час судового провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривням.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривням.

2. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді штрафу в розмірі сто (100) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (однієї тисячі сімсот) гривням.

3. Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4. Цей вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1