Справа № 135/514/23
Провадження № 1-кс/135/213/24
УХВАЛА

Іменем України

18.06.2024 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000358 від 24.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

По вказаному кримінальному провадженню захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подала заяву про відвід головуючій по даній справі судді ОСОБА_6 ..

В поданій заяві зазначила, що 30.04.2024 нею було подано клопотання про витребування доказiв у зв`язку із тим, що 29.04.2024 на її адресу надійшла письмова відповідь з Офiсу Генерального прокурора № 25/3-634 вих-24 вiд 17.04.2024, в якій вказано, що надання запитуваних відомостей у кримінальних провадженнях №0000304, №000358 можливе при надходженні до Офiсу Генерального прокурора відповідної ухвали суду.

30.04.2024 розгляд справи було відкладено у зв`язку із необхідністю надання прокурором доказiв на підтвердження його заперечень щодо необхідності задоволення клопотання про витребування доказiв із Офiсу Генерального прокурора.

07.06.2024 пiд час судового засідання, яке було призначено на 10 годину, прокурором було надано рапорт. Даний документ був наданий прокурором о 10:18:07 год., а о 10:18:45 год. головуюча суддя ОСОБА_6 оголосила про вихід суду до нарадчої кiмнати, разом з цим судом не було встановлено, чи вручено стороні захисту копію даного документу та не досліджено його. Головуюча по справі суддя ОСОБА_6 вже через 38 секунд після отримання наданого прокурором доказу, без дослідження його змісту, видалилась до нарадчої кiмнати.

Крім того, головуюча по справі суддя ОСОБА_6 видалилась до нарадчої кiмнати о 10:18:48 год., а о 10:22:59 год. вийшла з нарадчої кiмнати та проголосила ухвалу. Тобто, головуюча по справі суддя ОСОБА_6 в нарадчій кімнаті перебувала лише 4 хвилини 11 секунд, що безумовно свідчить про те, що проект ухвали було заготовлено заздалегідь i доказ, який був наданий прокурором не досліджувався, а отже, i оцінка йому не надавалась.

07.06.2024 в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали. Не дотримавшись вимог ч. 2 ст. 376 КПК України суддя ОСОБА_6 не зазначила про час оголошення повного тексту ухвали у резолютивнiй частинi ухвали, а відтак учасникам не було вiдомо про дату, коли буде оголошення повного тексту ухвали.

12.06.2024 при ознайомленні до початку судового засідання з матеріалами справи в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області було встановлено, що в III томі даної справи міститься аркуш паперу, формату А4 під назвою ухвала іменем України, без посилання на норми чинного законодавства, без підпису суддi та не підшитий. У ньому також відсутня вказівка на те, коли буде проголошено повний текст ухвали. Оскільки ухвала постановлена 07.06.2024, то останній день на виготовлення повного тексту ухвали - це 12.06.2024. Справу призначено до розгляду на 14 годину 12.06.2024, але повний текст ухвали вiд 07.06.2024 в матерiалах справи був відсутній, стороні захисту не вiдомо, коли такий буде складено взагалi.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень дата останнього документу по справі № 135/514/23 04.03.2024.

Тому не вiдомо, з яких пiдстав суддя ОСОБА_6 відмовила у задоволенні клопотання, що порушує право на захист обвинуваченого.

Документу, що був наданий прокурором в матерiалах справи немає, тому виникає питання, що взагалi було надано стороною обвинувачення на обгрунтування своєї позиції.

Отже, все це свідчить про те, що головуюча по справі суддя ОСОБА_6 діє в інтересах сторони обвинувачення.

Таким чином у сторони захисту виникає об`єктивний сумнів стосовно неупередженостi вказаної суддi при розгляді справи, внаслідок чого буде порушено право очікувати вiд держави справедливий суд.

Тому в неї виникли підстави сумніватись в неупередженості та безсторонності головуючої по справі судді.

Захисник та обвинувачений підтримали заяву про відвід судді, вказавши, що позиція суду свідчить про байдуже відношення до даної справи. Крім того, захисник доповнила, що по даній справі прийняті судом рішення не вносяться вчасно до Єдиного державного реєстру судових рішень. А стороні захисту досі не відомі мотиви відмови суду у задоволенні їх клопотання, оскільки вони не можуть ознайомитись із повним текстом ухвали. Крім того, вказала, що під час судового засідання 12.06.2024, коли було заявлено відвід судді, головуюча вважала за необхідне щоб було оголошено текст заяви про відвід, хоча розгляд заяви про відвід судді має здійснювати інший суддя. Що свідчить про упередженість суду.

Обвинувачений додатково зазначив, що по справі йому тривалий час продовжують запобіжний захід, посилаючись на те, що він може чинити тиск на свідків. Однак, свідки по справі вже допитані. Тому вважає, що він безпідставно тривалий час знаходиться під домашнім арештом, що викликає в нього сумніви в неупередженості судді.

Прокурор заперечив проти заявленого відводу, посилаючись на його безпідставність.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, відеозаписи судових засідань, дійшов таких висновків.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається захисник як на підставу для відводу, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Як вбачається з пояснень сторони захисту, підставою для відводу, на думку сторони захисту, є упередженість судді, що полягає у відмові в задоволенні клопотання сторони захисту та проголошенні і виготовленні 07.06.2024 суддею вступної та резолютивної частини ухвали з порушенням вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, не дослідження судом документу, наданого прокурором в судовому засіданні 07.06.2024, перебування судді в нарадчій кімнаті біля 4 хв., що свідчить про заздалегідь заготовлений проект ухвали, а відтак, упередженість суду через врахування лише обставин, вигідних стороні обвинувачення, надання для ознайомлення не підшитої справи. А також стороною захисту доповнено підстави для відводу з посиланням на те, що головуюча в судовому засіданні вважала необхідним оголошувати текст заяви про відвід, тривале перебування обвинуваченого під домашнім арештом, невнесенні та невчасному внесенні всіх процесуальних рішень до реєстру судових рішень.

На думку суду, вказані підстави для відводу, заявленому захисником обвинуваченого та доповнені обвинуваченим в судовому засіданні, не містять обставин, які можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_6 при розгляді вказаного кримінального провадження.

Судом за клопотанням сторони захисту ретельно досліджено відеозаписи судових засідань по даній справі від 07.06.2024 та 12.07.2024.

Так, оголошення судом під головуванням судді ОСОБА_6 вступної та резолютивної частини ухвали від 07.06.2024, та перебування в нарадчій кімнаті біля 4 хв. не може саме по собі свідчити про упередженість судді по даній справі.

При цьому підлягає врахуванню те, що клопотання, яке вирішувалось судом 07.06.2024, було подано захисником 30.04.2024. Тобто суд наперед вже був ознайомлений із змістом клопотання та його обґрунтуванням. До того ж в судовому засіданні 07.06.2024 було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали, виготовлення якої не займає багато часу, і є можливим протягом 4 хвилин. Крім того, посилання захисника на те, що готування судом проекту процесуального рішення є підставою для відводу, є безпідставним та надуманим.

Не зазначення у резолютивній частині ухвали часу оголошення повного тексту ухвали, саме по собі не може свідчити про упередженість суду. При цьому, стороною захисту не обґрунтовано, яким чином не зазначення часу оголошення повного тексту ухвали від 07.06.2024 вплинуло на можливість обвинуваченого здійснювати свій захист, зважаючи на те, що розгляд справи по суті не було продовжено, а відкладено судом, задовольнивши відповідне клопотання сторони захисту, зокрема, надавши можливість ознайомитись із рапортом прокурора, про який вказувала захисник у заяві про відвід.

Щодо твердження, захисника, що їй для ознайомлення було надано не підшиту в повній мірі справу, то дана обставина також не свідчить про упередженість головуючого судді по справі. Оскільки згідно положень Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у порядку підготовки судової справи для ознайомлення відповідальний працівник суду після отримання заяви з резолюцією та судової справи забезпечує (перевіряє) її формування згідно з вимогами Інструкції.

Щодо твердження захисника, що при ознайомленні із справою 12.06.2024 в ній не було повного тексту ухвали, резолютивну частину якої судом було проголошено 07.06.2024, то слід відмітити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше 5 діб з дня оголошення резолютивної частини. Відтак, оскільки резолютивну частину ухвали було проголошено 07.06.2024, тому повний текст ухвали міг бути виготовлений судом до кінця робочого дня 12.06.2024. Відтак, посилання сторони захисту на невчасне виготовлення повного тексту ухвали є недоведеним. І крім цього, таке посилання захисту, без доведення певної особистої заінтересованості судді у не виготовленні повного тексту ухвали, не може бути підставою для відводу.

Окрім цього, із оглянутого відеозапису судового засідання встановлено, що в судовому засіданні 12.06.2024 захисником було вказано, що вона заявляє відвід судді. Після пропозиції головуючої оголосити заяву, захисник не заперечувала, та оголосила текст своєї заяви про відвід в обсязі, в якому вважала за необхідне, надала заяву про відвід суду. Після чого в засіданні було оголошено перерву для розгляду заяви про відвід. Відтак, вказані обставини жодним чином не свідчать про упередженість суду, оскільки відвід по даній справі вирішується іншим суддею Ладижинського міського суду в порядку ст. 81 КПК України.

У судовому засіданні стороною захисту не надано належних і достатніх доказів на підтвердження того, що головуючий суддя у кримінальному провадженні, під час розгляду справи виявляла свою прихильність чи навпаки упередженість до будь-якої із сторін.

Наявність у захисника чи обвинуваченого сумнівів в об`єктивному розгляді справи та прийнятті законного та обґрунтованого судового рішення не свідчить про упередженість суду та не тягне за собою усунення головуючого від розгляду цього кримінального провадження.

Оцінюючи зазначені стороною захисту доводи суд доходить висновку, що вони в основному фактично зводяться до незгоди з постановленням судом ухвали від 07.06.2024 про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту, а тому такі обставини, як і незгода обвинуваченого із продовженням йому строку запобіжного заходу, не можуть бути підставою для відводу.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Встановлено, що сторона захисту не надала суду жодних доказів на підтвердження упередженості судді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді є необґрунтована, оскільки в обґрунтування своїх доводів стороною захисту не наведено передбачених ст. 75 КПК України обставин, що можуть виключати участь судді в розгляді даного кримінального провадження. В ході судового розгляду заяви про відвід також не встановлено даних, які викликали б сумнів в неупередженості головуючого судді, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала не оскаржується.

Суддя