УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/6221/24

Провадження № 1-кс/638/1615/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові скаргу представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у нерозгляді клопотань від 12 квітня 2024 року та 18 квітня 2024 у кримінальному провадженні № 0000022 від 09 квітня 2024 року,

установив:

Заявниця звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у не розгляді клопотань.

Скарга мотивована тим, що у провадженні Харківської обласної прокуратури перебуває кримінальне провадження № 0000022 від 09 квітня 2024 року за ознаками вчинення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , свідоцтво № 5094 (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 4, кабінет № 42- 05, тел.: НОМЕР_1 ) злочину за ч.1 ст. 367 КК України через порушення нею вимог закону України «Про нотаріат» у вигляді порушення вимог до зберігання архівів нотаріальних справ та нотаріальної документації, розголошенням нотаріальної таємниці.

Зауважує, що відповідно до листа Начальника управління обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12 лютого 2024 року процесуальне керівництво у цій кримінальній справі здійснюють прокурори Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова. 12 квітня 2024 року ОСОБА_7 надала повторно клопотання про здійснення процесуальних дій до Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, а 18 квітня 2024 року ОСОБА_3 повторно звернулася з клопотанням про вчинення слідчих дій до Начальника ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області в якій вона просила про наступне: взяти під свій контроль кримінальну справу № 0000022 від 09 лютого 2024 року; розглянути відвід слідчої; розглянути клопотання про вчинення слідчих дій про які вже заявлялося раніше 07 березня 2024 року й які до цього часу не здійнені, а саме: допитати її як потерпілу у справі, встановити місцезнаходження та допитати приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та/або оголосити її у розшук. Відомі їй контактні дані приватного нотаріуса розміщені у офіційному реєстрі нотаріусів України, а також є у представників відділу нотаріату у Харківській області Управління нотаріату СМУ МЮ та у Нотаріальній палаті України. Згідно з інформацією, отриманої від її колег, орендодавця, представників відділу нотаріату у Харківській області Управління нотаріату СМУ МЮ зазначений приватний нотаріус з 2022 року знаходиться за кордоном (повідомляли, що вона перебувала за кордоном, а наразі на території окупованого Криму), допитати представників орендаря - Підприємства «Палац праці» Об`єднання профспілок Харківської області» щодо обставин за яких нотаріальний архів 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 4, кабінет № 42-05, тел.: НОМЕР_1 був вивезений невідомими особами з орендованого нею офісу 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 1, під`їзд 4, кабінет № 42-05, тел.: НОМЕР_1 , встановити місцезнаходження на сьогодні нотаріального архіву, печаток, бланків приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 ; допитати представників уповноважених осіб відділу нотаріату у Харківській області Управління нотаріату СМУ МЮ, які виконували повноваження за дотриманням приватними нотаріусами правил зберігання нотаріальних архівів у 2022-2024 рр. щодо порядку зберігання нотаріусами нотаріальних архівів, допитати представників комісії відділу нотаріату у Харківській області Управління нотаріату СМУ МЮ, створеної наказом СМУМЮ від 18 грудня 2023 року щодо встановлених ними обставин за фактом перевірки приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 у 2023 році та щодо дій, які були ними здійснені для притягнення нотаріуса до відповідальності та для встановлення місцезнаходження нотаріуса.

Зазначає, що станом на 23 квітня 2024 року ОСОБА_3 не отримала жодної відповіді на її клопотання від 12 квітня 2024 року та від 18 квітня 2024 року.

Слідчі дії щодо допиту ОСОБА_3 як потерпілої ані слідчим ані прокурором не вчинялися, допити осіб зазначених в клопотанні не проводилися.

У судове засідання представник заявника ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином.

Заявник подала через систему "Електронний суд" заяву, в якій зазначила про те, що розгляд скарги призначено на 26 квітня 2024 року 14:30 год, в цей час заявниця не зможе прибути до суду, представник заявниці - адвокат ОСОБА_4 у цей буде знаходитися за межами м. Харкова, технічної можливості долучитися до судового засідання не має. Просить суд визнати причини неявки заявниці та її представника поважними.

Відповідно до частини другої статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги.

З урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, з метою дотримання вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, правових підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає та вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявниці.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились,про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подали.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить такого висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в статті 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК України.

Передбачений частиною першою статті 303 КПК України перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Відповідно до статті 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиню першою статті 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарга повертається якщо вона подана після закінчення вказаного строку, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь - яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Тому, в порядку пункту 1 частини першої статті 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Як зазначено в Узагальненні ВССУ від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з частиною п`ятою статті 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги статті 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Слідчим суддям необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 частини першої статті 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 частини першої статті 303 КПК.

Водночас слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових) дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись з відповідним клопотанням до слідчого.

Разом із тим суд зауважує, що статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга статті 9 КПК України).

Пунктом 15 частини першої статті 7 КПК України передбачено змагальність сторін у кримінальному провадженні та свобода у поданні ними до суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою - другою статті 223 КПК України встановлено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Судом встановлено, що у провадженні Харківської обласної прокуратури перебуває кримінальне провадження № 0000022 від 09 лютого 2024 року за ознаками вчинення приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , свідоцтво № 5094 (61003, АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_1 ) злочину за частиною першою статті 367 КК України через порушення нею вимог закону України «Про нотаріат» у вигляді порушення вимог до зберігання архівів нотаріальних справ та нотаріальної документації, розголошенням нотаріальної таємниці.

Відповідно до листа Начальника управління обласної прокуратури ОСОБА_6 від 12 лютого 2024 року процесуальне керівництво у цій кримінальній справі здійснюють прокурори Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова.

ОСОБА_7 є потерпілою у кримінальному провадженні.

12 квітня 2024 року ОСОБА_7 звернулася до прокурора Шевченківської окружної прокуратури з клопотанням стосовно проведення певних слідчих (розшукових, процесуальних) дій.

18 квітня 2024 року ОСОБА_7 звернулася до начальника Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції у Харківській області з клопотанням стосовно проведення певних слідчих (розшукових, процесуальних) дій.

Однак про результати розгляду клопотань відповідно до статті 220 КПК України їй не повідомлено. Копію постанови про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання також не винесено. За таких обставин клопотання не було розглянуто належним чином у відповідності до норм процесуального законодавства.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що слідчим та прокурором слідчому судді не надано належних доказів, які б містили відомості про результати розгляду клопотань ОСОБА_7 від 12 квітня 2024 року та 18 квітня 2024 року, слідчий суддя доходить висновку, що скарга є обгрунтованою, доводи, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду скарги, а тому скарга підлягає задоволенню в частині зобов`язання слідчого ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та процесуального керівника - прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 12 квітня 2024 року, надане нею до Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, та від 18 квітня 2024 року, надане до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, в порядку статті 220 КПК України з повідомленням останньої про результати розгляду таких клопотань та про прийняті рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб відповідно до вимог частини другої статті 220 КПК України.

Разом із тим, суд відмовляє в задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності слідчого та прокурора неправомірною, виходячи з наступного.

Статтею 307 КПК України визначені рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. Так, відповідно до частини 2 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з положеннями частини тертьої статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим КПК України.

Таким чином, частиною другою статті 307 КПК України не передбачено визнання бездіяльності посадових осіб ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та процесуального керівника - прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у нерозгляді клопотань у кримінальному провадженні № 0000022 від 09 лютого 2024 року, а тому в цій частині скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 283, 284, 303-307, 369 - 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області та прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, яка полягає у нерозгляді клопотань від 12 квітня 2024 року та 18 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000022 від 09 квітня 2024 року - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання потерпілої ОСОБА_3 від 12 квітня 2024 року та 18 квітня 2024 року в порядку статті 220КПК України з повідомленням останньої про результати розгляду такого клопотання та про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб відповідно до вимог частини другої статті 220 КПК України.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1