Справа №337/780/24
Номер провадження 1-кс/337/139/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку), слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання слідчого СВ ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу за кримінальним провадженням, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 11 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинена повторно, в умовах воєнного стану, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів Запорізької області, українця, громадянина України, одруженого, який проходить службу в ЗСУ з 15.02.2023, на посаді стрілець військової частини НОМЕР_1 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не має постійного місця мешкання та реєстрації, раніше судимого:

1) 01.06.2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 12 днів на підставі постанови Микитівського районного суду м. Горлівки;

2) 01.07.2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя за ч.1 ст.28, ч.1 ст.71, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився по відбуттю строку покарання на підставі ухвали Вольнянського районного суду від 14.12.2017 року;

3) 03.05.2018 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 26.09.2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.70, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі

5) 04.12.2020 Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. ст. 15 ч.1, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 26.05.2022 року по відбуттю строку покарання,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 28.08.2023 ОСОБА_5 призначений на посаду стрільця-номер обслуги 4 десантно-штурмового відділення 1 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу № 240 командира військової частини НОМЕР_1

ОСОБА_7 ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши злочин проти власності за наступних обставин.

10.01.2024, приблизно о 21 годині 05 хвилині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на майданчику 1 поверху 6 під`їзду будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, котрий неодноразово продовжено та діє по цей час, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з кишені кофти ОСОБА_8 мобільний телефон «Redmi 10C», імеі - 1: НОМЕР_2 , імеі - 2: НОМЕР_3 , вартістю 3177 гривень з урахуванням зносу, в якому знаходилися сім-карта оператора ВФ «Україна» та оператора «Київстар», які цінності для потерпілої не представляють, який знаходився в силіконовім чохлі, вартістю 71 гривня з урахуванням зносу, який належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3248 гривень.

Враховуючи викладене, дії військовослужбовця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), що вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

31.01.2024 слідчим слідчого відділення ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні, було повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_5 на момент складання та вручення повідомлення про підозру було не встановлено, його було вручено його дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 неодноразово було передано через дружину повістки про виклик, проте останній жодного разу не з`явився за викликом. Також, неодноразово його дружина ОСОБА_9 повідомляла ОСОБА_5 про те, що його просять з`явитись до відділку поліції, проте останній ігнорував вказану інформацію, про що свідчить покази свідка ОСОБА_9 , крім того, 02.02.2024 зателефонував до старшого оперуповноваженого СКП ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_10 та повідомив, що йому відомо про те, що його викликають до відділу поліції № 5 ЗРУП , пообіцяв 05.02.2024 прибути до відділу поліції та так і не прибув.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: - протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що 03.01.2024 в соцмережі «Давінчик», вона познайомилася з чоловіком по імені ОСОБА_11 ( як тепер відомо ОСОБА_5 ), вела весь час з ним переписку. 10.01.2024 запросила до себе за місцем мешкання в гості. О 17-30 годині він прийшов за адресою. Вона з мамою та він сиділи за столом, пили горілку. Близько 21-00 години він сказав, що йому потрібно йти додому. Вона пішла його проводити. Коли знаходилися на майданчику 1 поверху, ОСОБА_5 почав притискати її до стінки, вона відштовхувала його. Після чого він повернувся і пішов з під`їзду на вулицю. Вона сіла до ліфтової кабіни, хотіла подивитися котра година і виявила, що з лівої кишені кофти пропав її мобільний телефон «Redmi 10C». Вона зайшла до квартири, з мобільного телефону мами зателефонувала до оператора « 102».

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 яка пояснила, що 10.01.2024 її донька ОСОБА_8 поставила до відома, що до них в гості прийде її знайомий хлопець. ОСОБА_13 прийшов до квартири чоловік, який представився ОСОБА_11 . Вони сиділи за столом, спілкувалися. ОСОБА_11 розказав про те, що він був на війні, поранений, проходить лікування. О 21-00 він сказав, що йому потрібно йти додому. Донька пішла його проводити. Повернулася до квартири за 10 хвилин, обличчя її було заплаканим. Вона сказала, що ОСОБА_11 викрав у неї з кишені кофти її мобільний телефон, як це сталося вона пояснити не може, так як не бачила. Але вважає, що телефон він викрав тоді, коли намагався її притиснути до стіни. З її мобільного телефону донька зателефонувала до поліції.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 який пояснив, що приблизно з 05.01.2024 до нього прийшов знайомий ОСОБА_5 з яким він раніше відбував покарання в містах позбавлення волі. Він попросив дозволу у нього пожити деякий час, так як йому ніде жити. Він дозволив йому. 10.01.2024 близько 15-00 години вони вийшли з дому, ОСОБА_5 сказав, що йому потрібно сходити до дружини. Він пішов. Повернувся додому приблизно о 22-00 годині. Так як у нього не було ключів від квартири, він почав звати його через вікно. Він відкрив йому двері. Коли зайшов до квартири, показав йому мобільний телефон «Redmi 10 C», сказав, що цей телефон йому дала його дружина і попросив його, наступного дня закласти цей телефон до ломбарду на свій паспорт. Він погодився та вранці прийшли працівники поліції і затримали ОСОБА_5 , і від працівників поліції йому стало відомо про те, що мобільний телефон «Redmi 10 C» він викрав у жінки.

- протокол огляду події від 11.01.2024 де ОСОБА_5 добровільно видає мобільний телефон «Redmi 10 C», який він викрав у свідка ОСОБА_8 .

Наразі слідством становлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 , знаходячись на волі:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно вливати на потерпілу чи свідків;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 наполягала на задоволенні клопотання, оскільки у справі існують ризики, що ОСОБА_5 може продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків, посилаючись на неможливість обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи данні про його особу, який відсутність постійного місця проживання, реєстрації, стійких соціальних зв`язків, оскільки дружині невідомо його місце перебування, перебування у розшуку та його затримання у м. Києві під час комендантської години.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просить його задовольнити, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку ОСОБА_5 . ОСОБА_5 самостійно залишив військову частину та продовжив свою злочинну діяльність, наразі наявні два кримінальних правопорушення, в яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.4 ст.185 КК України. ОСОБА_5 перебував у розшуку, будучи обізнаним про наявність кримінальних проваджень, виїхав до м. Києва, не повідомив про своє місце перебування правоохоронні органи, ані свою дружину. Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки. При цьому обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливо, оскільки останній неодноразово судимий за корисливі злочини, у тому числі і тяжкі, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисного злочину, застосування поруки не можливо у зв`язку з відсутністю осіб, які виявили б бажання бути його поручителями. У останнього відсутні доходи, бо виплата забезпечення була припинена, а тому обрання застави як самостійного заходу не є можливим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру інкримінованого правопорушення та цілком забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою заперечував, просить у задоволенні клопотання відмовити, суду пояснив, що він отримав поранення, у зв`язку з чим йому була надана відпустка, отримано оперативне лікування. Лікування він отримав неналежне, існує ймовірність втрати ноги, тому він сам змушений забезпечити собі лікування, про що він повідомляв своє керівництво. Він виїхав до Києва, де отримує консультації, як планувати подальше лікування. У жодній медичній установі наразі він на лікуванні не перебуває. Реєстрації він не має, має будинок батьків у м.Оріхів, де не має можливості мешкати. Про те, що він виїхав до Києва, слідчого не повідомляв. Слідчому він надавав свій номер, але сім-картка згодом була відсутня, він просив зв`язуватися з ним через додаток «Телеграм», але ніхто йому не подзвонив. З дружиною він стосунки підтримує, але вона не повідомляла йому, що його розшукують. Наміру скриватися від слідства він не має, просить обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, що дасть можливість йому пройти лікування.

Захисник просить у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу, вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання цілком забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що 31.01.2024 військовослужбовцю ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 скрився від органу досудового розслідування, тому 07.02.2024 був оголошений в розшук.

08.02.2024 слідчий звернувся з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.02.2024 слідчим суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя було розглянуте клопотання і наданий дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.05.2024 працівниками поліції було затримано ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, його захисника, вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно позиції ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Також клопотання та додані до нього матеріали підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно вливати на потерпілу чи свідків;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, а також матеріалами, що характеризують особу підозрюваного.

При розгляді питання, щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Злочин, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, відноесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років. Крім того, на розгляді Дарницького районного суду м. Києва знаходиться обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України, 28.04.2023 Пологівською окружною прокуратурою скеровано в суд обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим наявні підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування та продовжити свою злочинну діяльність. Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_5 , під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може зникнути з місця постійного мешкання, сховатись на тимчасово окупованій території та інше, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.ОСОБА_5 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Також слід зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_5 відомі місця мешкання свідків, крім того, за час служби у Збройних силах України набув широке коло знайомств серед військовослужбовців, має досвід воєнної справи,має необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, перебуваючи на волі, самостійно, використовуючи набуті знання, або через інших військових Збройних сил України, співробітників Національної гвардії України, Національної поліції, інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, наявність ризику,

Крім того, наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання, у нього відсутні доходи, оскільки наказом № 308 від 30.102023 року йому призупинена виплата грошового забезпечення, як військовослужбовця, що самовільно залишив частину, останньому висунуто підозру за двома кримінальними провадженнями, що вчинені після самовільного залишення військової служби що свідчить про те, що вчинення корисливих злочинів є для нього єдиним джерелом доходу, тому він і в подальшому може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення проти власності, корисливі, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що останній не вчинить інше кримінальне правопорушення, відсутні.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебував у розшуку, слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків того, що підозрюваним може бути вчинено новий злочин або тяжкість можливо призначеного покарання, що йому загрожує у випадку визнання судом його винним, може схилити до наміру переховуватися від органів слідства та суду та впливати на свідків.

З урахуванням викладеного та обставин справи суд вважає за неможливе обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Осіб, які можуть бути поручителями та забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків згідно ст. 194 КПК України не виявлено.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, до ОСОБА_5 можливо застосувати вказаний у клопотанні запобіжний захід, доказів про наявність хвороби, яка б унеможливила його тримання під вартою, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що характер та ступінь тяжкості діяння, в якому підозрюється ОСОБА_5 , сукупність інших обставин однозначно свідчить про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, у зв`язку приходить до висновку щодо обґрунтованості клопотання слідчого та вважає за необхідне обрати відносного підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, який слід рахувати з дати фактичного затримання.

Отже, на глибоке переконання суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному, позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Обираючи міру запобіжного заходу, суд вважає за необхідне, з урахуванням соціальної небезпеки вчиненого злочину, визначити відповідно до вимог ч.5 ст. 182 КПК України заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор строком на 60 днів., початок строку рахувати з дня фактичного затримання 18.05.2024 о 00-10 год.

Строк дії ухвали визначити до 17.07.2024 року (включно).

Визначити розмір застави, яка у будь-який момент протягом дії ухвали може бути внесена, у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 121 120,00 гривень, (рахунок UA0001205 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Запорізькій області, ).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду, із визначеною ними періодичністю; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватись від спілкування з потерпілим і свідками у цій справі.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_5 вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Повідомити про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора, начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, слідчому, прокурору, захиснику.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду Запорізької області на протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошений 20.05.2024 о 14-30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1