Провадження № 1-кп/679/40/2024
Справа № 679/80/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001915 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ганнопіль Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, українця, одруженого, із середньою - спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» з 24.02.2022 на території України оголошено загальну мобілізацію у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань.

Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» № 452/2023 від 18 серпня 2023 року, затвердженого Законом України № 3276-ІХ від 27.07.2023, строк проведення загальної мобілізації продовжено з 18.08.2023 на 90 діб.

В період часу з 11.07.2023 по 20.07.2023 обвинувачений ОСОБА_5 пройшов медичний огляд та згідно довідки військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби згідно Наказу Міністерства оборони №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

Так, 25.07.2023, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , в службовому кабінеті по АДРЕСА_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_5 , на виконання Указу Верхового Головнокомандувача ЗСУ №69 від 24.02.2022 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період», вручено повістку з визначеним терміном прибуття на 18 годину 00 хвилин 26.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 для відбуття до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, 26.07.2023 року, ОСОБА_5 , будучи належним чином попереджений, щодо вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме ухилення від призову та мобілізації, без вагомих причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено «Акт неприбуття військовозобов`язаного»

03.10.2023, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , в службовому кабінеті по АДРЕСА_2 , військовозобов`язаному ОСОБА_5 , на виконання Указу Верхового Головнокомандувача ЗСУ №69 від 24.02.2022 року «Про призов військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період», повторно вручено повістку з визначеним терміном прибуття на 07 годину 00 хвилин 05.10.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 для відбуття до військової частини НОМЕР_1 .

Однак, 05.10.2023, ОСОБА_5 , будучи належним чином попереджений, щодо вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме ухилення від призову та мобілізації, повторно без вагомих причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що було складено «Акт неприбуття військовозобов`язаного»

Військовозобов`язаний ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, п.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальної мобілізації, Указу Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, з метою ухилення від призову за мобілізацією в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про місце, час прибуття, 26.07.2023 та 05.10.2023 без вагомих причин, відмовився від проходження військової служби, ухилившись таким чином від призову за мобілізацією в особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, вказав що в липні 2023 року проходив військово-лікарську комісію за направленням з ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так як він мав бажання піти служити, то попросив лікарів не вказувати наявне у нього захворювання на гепатит «С» у висновку комісії.

Після отримання повістки в липні 2023 року, він помилився з датою відправки до військової частини, тому не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після отримання другої повістки, він зробив щеплення, через ускладнення від якого захворів, тому вдруге не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2. Про те, що захворів він повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_2 по телефону. Також, він звертався до сімейного лікаря та лікування проходив вдома.

На даний час він продовжує лікуватись, так як має намір йти служити. Крім того, зазначив, що з 2020 року проходить курси замісної терапії по метадоновій програмі.

Просив його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав покази, що в липні та жовтні 2023 року він складав акт про неприбуття військовозобов`язаного до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказав, що ОСОБА_5 не надав будь-яких доказів поважності неприбуття у визначений час. Про наслідки неприбуття він був повідомлений під розпис. Згідно висновку військово-лікарської комісії він визнаний придатним для військової служби, а тому така його поведінка є ухилянням від військової служби.

Незалежно від визнання вини, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, об`єктивно підтверджено письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінального провадження №0001915 вбачається, що 10.10.2023 о 11:51:20 в реєстр внесено відомості за матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи придатним до військової служби, умисно ухиляється від призову під час мобілізації в особливий період.

а.с.43

Відповідно до розписки та попередження від 25.07.2023, вбачається, що ОСОБА_5 був обізнаний про необхідність прибуття до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 на 18:00 годину 26.07.2023.

а.с.59

Відповідно до акту про неприбуття військовозобов`язаного від 26.07.2023 ороку, вбачається, що ОСОБА_5 не прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 на 18:00 годину 26.06.2023 для вибуття до військової частини НОМЕР_1

а.с.60

Відповідно до розписки та попередження від 03.10.2023, вбачається, що ОСОБА_5 був обізнаний про необхідність прибуття до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 на 05.10.2023

а.с.49

Відповідно до акту про неприбуття військовозобов`язаного від 06.10.2023 ороку, вбачається, що ОСОБА_5 не прибув до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 на 07:00 годину 05 жовтня 2023 року для вибуття до військової частини НОМЕР_1

а.с.48

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №691 від 20.07.2023, вбачається, що ОСОБА_5 за наявності діагнозу «вірусний гепатит «С» безжовтянична форма без порушень функції печінки» - придатний до військової служби.

а.с.58

Відповідно до листа КНП НМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги»№1016 від 11.10.2023, вбачається, що ОСОБА_5 в період з 25.09.2023 по 07.10.2023 за медичною допомогою до лікарів КНП НМР «Центр ПМСД» не звертався

а.с.71

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Під час розгляду кримінального провадження суд забезпечив принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України.

Розглянувши повно і всебічно кримінальне провадження, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених у обвинувальному акті в редакції від 11 січня 2024 року, та його умисні дії кваліфікує за ст.336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу піл час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на ті обставини, що він не міг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 за станом здоров`я, суд вважає безпідставними, оскільки обвинуваченим ні на досудовому розслідуванні, ні під час судового розгляду, не надано належних доказів, які б свідчили про погіршення стану здоров`я в період з 25.09.2023 по 07.10.2023, при цьому дослідженим в судовому засіданні письмовим доказом (листом КНП НМР «Центр ПМСД») доведено факт відсутності звернень обвинуваченого ОСОБА_5 за лікарською допомогою у зазначений період.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно, раніше не судимий.

Також судом враховується досудова доповідь, складена Шепетівським районним відділом №1 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області від 05.03.2024, згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відсутні.

Суд виключає зазначену в обвинувальному акті пом`якшуючу покарання обставину як щире каяття обвинуваченого, оскільки таке може бути тоді, коли є дієвим і включає в себе активні дії, про те в матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_5 намагався виправити наслідки вчиненого діяння та вживав конкретні дії для цього.

Також, суд виключає зазначену в обвинувальному акті пом`якшуючу покарання обставину як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки дана обставина в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. І в умовах збройної агресії з боку іншої держави, Захист Вітчизни набуває особливого значення. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання, повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено в ч.1 ст.1 та ч.2 ст.50 КК України.

У даній справі встановлено, що обвинувачений дійсно визнав факт ухилення ним від призову на військову службу під час мобілізації. Поряд з цим, з поведінки обвинуваченого не вбачається критичної оцінки своєї злочинної бездіяльності та бажання виправити ситуацію, адже з 05 жовтня 2023 року до часу розгляду кримінального провадження судом, минуло п`ять місяців, протягом яких обвинувачений так і не з`явився, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений свідомо та наполегливо продовжує ігнорувати виконання ним, як громадянином України, конституційного обов`язку по захисту держави.

З урахуванням наведеного, фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, який підстав передбачених законодавством на відстрочку від призову чи інших поважних причин не має, в період воєнного стану при оголошеній загальній мобілізації умисно проігнорував своїм конституційним обов`язком по захисту Батьківщини, суд доходить переконання про необхідність реального відбуття покарання ОСОБА_5 .

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст.ст. 369-371, 373-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3(три) роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до дати набрання даним вироком суду законної сили не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1