Справа №201/1957/24
Провадження № 1-кс/201/706/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «НОН-СТОП», на бездіяльність уповноважених осіб Старобільської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «НОН-СТОП», на бездіяльність уповноважених осіб Старобільської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій представник просить суд: зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування Старобільської окружної прокуратури внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 12.02.2024 року за вих. №12/02/2024-1 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 1111, ч. 1 ст. 1112, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 2585, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на його оскарження, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Главою 26 КПК України, прямо не визначена територіальна підсудність скарг, передбачених ст. 303 КПК України.

Разом з тим, за загальними положеннями КПК України, до розгляду скарг в порядку ст.303 КПК України застосовуються положення ч.2 ст.132 КПК України, відповідно до яких клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Така ж позиція щодо територіальної підсудності розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, викладена в Постанові Верховного суду від 30 липня 2021 року у справі 234/8753/21.

Так, Верховний суд зазначив, що оскільки судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, то з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, вбачається, що представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «НОН-СТОП», звернувся зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Старобільської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів.

Відповідно до переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 17.08.2023 року №224), Старобільська міська територіальна громада міститься в указаному переліку.

Розпорядженням голови Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінена територіальна підсудність судових справ Старобільського районного суду Луганської області на Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «НОН-СТОП», не підлягає розгляду Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

При цьому відповідно до положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення скарги особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «НОН-СТОП», на бездіяльність уповноважених осіб Старобільської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1