Справа № 302/658/24
У Х В А Л А

(у повному обсязі)

14.06.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № в ЄРДР 0000060 від 17.03.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.України, уродженця с.Лозянське Міжгірського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з профільною освітою, одруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю третьої групи внаслідок війни, раніше судимого Хустським районним судом 02.12.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, з призначенням йому покарання у виді обмеження волі строком один рік три місяці, виконання якого зупинено до закінчення касаційного розгляду на підставі ухвали ВС України від 19.01.2023 року, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області від 01.04.2009 року, РНОКПП НОМЕР_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

-у частині розгляду заяви потерпілого про відмову від приватного обвинувачення,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2024 року близько 21.20 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на вулиці Гагаріна неподалік від АЗС «Авіас», що в смт. Міжгір`ї, Хустського району Закарпатської області, маючи дійсне право на користування транспортним засобом автомобілем «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний знак НОМЕР_3 на підставі договору позички легкового автомобіля від 15 березня 2024 року, який укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у строкове, безоплатне користування легковим автомобілем «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний знак НОМЕР_3 з 18.03.2024, вийшов за межі цивільно-правової угоди - договору позички і своїми діями використав транспортний засіб «Renault» моделі «Kangoo», реєстраційний знак НОМЕР_3 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та який є для потерпілого основним видом заробітку та доходу, в той час як останній залишив транспортний засіб з ввімкненим двигуном та відкритими дверима, шляхом вільного доступу сів за кермо та поїхав з місця події в напрямку тимчасового місця проживання в АДРЕСА_2 , де залишив автомобіль на вулиці напроти місця проживання в АДРЕСА_2 помилково вважаючи своє право на користування автомобілем на час скоєння правопорушення, чим своїми умисними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 значну матеріальну шкоду на суму 126 214,00 гривень, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №СЕ-19-107-24/3592-АВ від 17.04.2024.

Вищевикладені обставини орган досудового розслідування кваліфікував за ст. 356 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву, в якій зазначив, що не має претензій ні морального, ні матеріального характеру до ОСОБА_4 , натомість з останнім він примирився, тому він відмовляється від обвинувачення стосовно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим просить це кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення закрити на підставі ч.1 ст.477 та п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 у залі судового засідання своє вищенаведене клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, підтвердив, що примирився з ОСОБА_4 та не має до нього претензій як майнового, так і морального характеру.

Обвинувачений ОСОБА_4 у залі судового засідання проти закриття провадження не заперечував.

Захисник підтримав позицію ОСОБА_4 , однак висловив позицію про не стягнення з останнього судових витрат у вигляді витрат на проведення судових експертиз з огляду на те, що таке стягнення проводиться з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Прокурор заперечень щодо заяви потерпілого про закриття провадження у справі не висловила. Додатково зазначила, що судові витрати слід покласти на обвинуваченого.

Суд, ознайомившись із змістом обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , дослідивши анкетні дані обвинуваченого, зазначені в обвинувальному акті, оцінивши позиції учасників кримінального провадження, стосовно заяви потерпілого, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне.

Статтею 314 ч.3 п.2 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 або ч.2 статті 284 КПК України.

Згідно з ст. 284 ч.1 п.7 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Судом встановлено, що кримінальний проступок, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , дійсно мав місце та містить склад кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України. Це кримінальне правопорушення не пов`язано з домашнім насильством, обвинувачений та потерпілий не є родичами або свояками.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , передбачене ст.356 КК України, відноситься до умисних кримінальних правопорушень та згідно з ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Потерпілий ОСОБА_6 подав суду письмову заяву про відмову від приватного обвинувачення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного та з врахуванням того, що потерпілий претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, відмовився від пред`явленого обвинувачення, а тому у справі наявні підстави для закриття провадження відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Цивільного позову в справі не має.

Шкода, яка заподіяна цим кримінальним проступком у сумі 126214 грн повністю усунута у ході досудового розслідування шляхом повернення майна.

Долю речових доказів, керуючись ст.100 КПК України, слід вирішити в такому порядку:

- автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний знак НОМЕР_3 , який повернутий власнику (володільцю) ОСОБА_6 на досудовому розслідуванню, що зазначено в обвинувальному акті та підтверджено самим потерпілим не потребує вирішення;

- змива з керма та важеля коробки передач, слідів низу взуття, слідів пальців рук, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, -знищини;

-спортивного костюму сірого кольору, кросівок синього кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- підголовника сидіння водія до автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний знак НОМЕР_3 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області,- повернути власнику (володільцю) ОСОБА_6 .

Судові витрати у виді вартості проведених на досудовому розслідуванні криміналістичних експертиз (трасологічна, дактилоскопічна, транспортно-товарознавча експертизи) відповідно в розмірах 3786 грн 40 коп, 1893 грн 20 коп, 1893 грн 20 коп, - підлягають стягненню з обвинуваченого у користь держави з огляду на таке обґрунтування.

ВП ВС у справі №598/1781/17 від 17.06.2020 року дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

У цьому випадку кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 закривається на підставі п.7 ч.1 ст.284 УПК України, тобто у зв`язку з відмовою потерпілого від пред`явленого обвинувачення, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 року у справі № 930/497/23.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту зі строком дії до 16.05.2024 втратив чинність.

Керуючись ст.ст. 284 ч.2 п.1, 285, 286, 288, 314 ч. 3 п.2, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву потерпілого задовольнити.

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення.

Речові докази, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області:

- змив з керма та важеля коробки передач, сліди низу взуття, сліди пальців рук, -знищини;

-спортивний костюм сірого кольору, кросівки синього кольору, - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- підголовник сидіння водія до автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo» реєстраційний знак НОМЕР_3 , - повернути власнику (володільцю) ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати у виді вартості судових криміналістичних експертиз (трасологічна, дактилоскопічна, транспортно-товарознавча експертизи) в розмірі на загальну суму 7572 грн 80 коп (одержувач : ГУК у Закарпатській області, 24060300, код ЄДРПОУ 3797895, р/р: UA0007493).

Ухвалу може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд через районний суд протягом 7 днів з дня проголошення.

Повний зміст ухвали виготовлено 14.06.2024.

Суддя:ОСОБА_1