Справа № 488/690/24
Провадження № 1-кс/488/91/24 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.06.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.190 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 11.12.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.345 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 9 місяців, звільненого 25.03.2019 року по відбуттю покарання.

- 16.02.2024 року Корабельним районним міським судом м. Миколаєва за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 р. слідчий СВ відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що 24.02.2024 року, приблизно о 13:00 год., ОСОБА_5 , знаходячись на дитячому майданчику, який розташований в дворі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, дістав з рукава куртки молоток, яким наніс один удар в область правого ока, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді розтовчення правого ока з випадінням оболонок, яке призвело до подальшої хірургічної енуклеації правого ока з видаленням очного яблука, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

24.02.2024 ОСОБА_5 затримано як підозрюваного у вчиненні даного злочину та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчого мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку необрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підозрюваний може переховуватися від суду та органу досудового розслідування (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України); незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

В ході розгляду вказаного клопотання прокурор та слідчий останнє підтримали з мотивів, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою провину за вищевказаним злочином визнав, проте заперечував проти задоволення даного клопотання та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період часу, що б дозволило йому працювати та утримувати цивільну дружину і її трьох неповнолітніх дітей.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 також підтримав позицію свого підзахисного, вказуючи на те, що органом досудового розслідування висунуто вимогу щодо застосування найсуворішого запобіжного заходу, в той час як забезпечення належної процесуальної поведінки його підзахисним можливе і з обранням запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання його співмешканки. При цьому ані підозрюваним, ані захисником не спростовано жоден з ризиків, заявлених органом досудового розслідування.

Проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_5 підозри знайшла своє підтвердження в ході розгляду клопотання слідчим суддею, оскільки не тільки підтверджується дослідженими доказами, наданими стороною обвинувачення, але й не суперечить позиції підозрюваного, який визнав свою вину.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, зокрема санкція за ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі "Москаленко проти України", від 26.07.2001 р. у справі "Ілійков проти Болгарії").

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, тим паче з огляду на покарання, призначене за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.02.2024 року та що інкриміноване в провину ОСОБА_5 діяння мало місце у період іспитового строку, останній, усвідомлюючи реальність можливого майбутнього покарання, може укритися від органів досудового розслідування та суду, і чинники, які б утримували підозрюваного від переховування відсутні, отже доводи слідчого та прокурора щодо високої ймовірності ризику втечі підозрюваного є переконливими.

Слідчий суддя також знаходить слушними доводи слідчого та прокурора про наявність ризику здійснення тиску на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів на його користь, враховуючи, що потерпілий та свідок ОСОБА_9 мають підстави побоюватися застосування з боку ОСОБА_10 насильства, враховуючи, що останній, за версією слідства, вже вдався під час вчинення кримінального правопорушення до фізичного насильства із застосуванням молотка. При цьому, як вказує сам підозрюваний, після конфлікту із ОСОБА_11 , він свідомо направився за даним знаряддям до місця проживання свого товариша ОСОБА_12 , та повернувшись із молотком на вилицю, наніс ним удар потерпілому, тобто дані обставини вказують на неспонтанні, а обмірковані дії та свідчать про високу ймовірність продовження протиправних дій як відносно потерпілого так і відносно вищевказаного свідка як безпосереднього очевидця подій.

Репутація підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за умисні злочини, при цьому за останнім вироком лише 16.02.2024 року, та йому знову інкримінується вчинення тяжкого злочину проти здоров`я людини, що вчинене у період іспитового строку, який за місцем проживання характеризується негативно, перебуває в компанії осіб, які ведуть антигромадський та паразитуючий спосіб життя, офіційно не працевлаштований, таким чином не має стабільного легального джерела прибутку, стійких соціальних зв`язків, притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення насильства у сім`ї, що дає підстави дійти висновку про доведеність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Слідчий суддя погоджується зі стороною обвинувачення у наявності усіх вищевказаних ризиків з наведених вище обгрунтувань, та з урахуванням репутації підозрюваного, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти заявленим та доведеним стороною обвинувачення ризикам, навіть такий як цілодобовий домашній арешт, застосування якого слідчий суддя також вважає неможливим, в тому числі з огляду на притягнення лише 15.02.2024 року ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення насилля в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_13 , що ставить під сумнів взагалі його подальше можливе перебування за місцем його останнього орендованого житла та дані щодо власника якого( АДРЕСА_2 ) і його позиції щодо можливості перебування за даною адресою підозрюваного, слідчому судді не надані, та фактично вирішення даного питання без згоди якого, може призвести до порушення його прав.

Щодо застави, то з урахуванням положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, особи підозрюваного, як раніше судимого, якому інкримінується скоєння тяжкого злочину у період іспитового строку, тому доходжу висновку про відсутність підстав для призначення застави.

Термін відліку запобіжного заходу рахується з дня затримання підозрюваного, зокрема з 24.02.2024 р.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання СВ відділення поліції №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят днів), тобто до 23 квітня 2024 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1