справа № 619/5152/23
провадження № 1-кп/619/120/24
ВИРОК

іменем України

21 червня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області кримінальне провадження №0002031 від 10.09.2023 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працевлаштованого, судимого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 за ст.190 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України 1 рік іспитового строку, за злочин скоєний 19.10.2023, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-IX), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

06.09.2023 у вечірній час доби, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник прямий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Москвич - 412», д/н НОМЕР_1 , 1983 року випуску.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем «Москвич - 412», д/н НОМЕР_1 , 1983 року випуску, ОСОБА_4 06.09.2023 у вечірній час доби, точний час під час досудового розслідування невстановлений, на території Харківського району, с. Безруки, поблизу вулиці Шевченко, керував автомобілем «Москвич -412», д/н НОМЕР_1 , в салоні якого перебував його знайомий ОСОБА_5 , який є користувачем вищевказаного транспортного засобу. В подальшому ОСОБА_5 попрохав зупинити транспортний засіб та вийшов з нього.

В цей же час, після того як ОСОБА_5 вийшов з транспортного засобу «Москвич - 412», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання наслідків, діючи умисно, порушуючи порядок користування транспортними засобами, при якому використання певного транспортного засобу у сфері руху припустимо лише тими, хто на це має право, тим самим створивши загрозу безпеки руху та позбавивши законного користувача транспортного засобу можливості реалізувати свої права відносно нього, незаконно, протиправно, не маючи ані дійсного, ані передбачуваного права на транспортний засіб, продовжуючи перебувати за кермом автомобіля «Москвич -412», д/н НОМЕР_1 , запустив двигун та поїхав у бік магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив вказаний транспортний засіб.

В подальшому, вночі 07.09.2023, точний час під час досудового розслідування невстановлений, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання наслідків, діючи умисно, порушуючи порядок користування транспортними засобами, завівши викруткою автомобіль «Москвич -412», д/н НОМЕР_1 , поїхав до свого будинку АДРЕСА_1 , де на території домоволодіння залишив автомобіль, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму згідно висновку авто товарознавчої експертизи 27060,00 гривень.

Крім того, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-IX), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

07.09.2023 близько о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи на подвір`ї свого будинку АДРЕСА_1 , передивляючись автомобіль «Москвич -412», д/н НОМЕР_1 , виявив в ньому майно яке належало ОСОБА_5 , після чого, реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що його подальші дії ніким помічені не будуть, таємно, в умовах воєнного стану, викрав з салону автомобілю мобільний телефон марки «TECNO SPARK 4» моделі «TECNO KC2» імей 1: НОМЕР_2 імей 2: НОМЕР_3 з сім карткою всередині оператора «Київстар» номер НОМЕР_4 в чохлі прозорого кольору вартістю - 1987,50 гривень.

В подальшому, шляхом подолання засобу охорони - механічного замку багажника вищевказаного транспортного засобу, з багажника автомобілю таємно викрав зварювальний апарат марки «PROCRAFT» SPH-300T вартістю - 4865,71 гривень, електричну пилу марки «GRAND» ПЦ-2700М вартістью - 1658,86 гривень, дві бензопили «STIHL-461» вартістю 6149,34 гривень, після чого збув викрадене майно, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму згідно висновку товарознавчої експертизи - 14661,41 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.289, ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

-ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом;

-ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого встановив, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 за ст.190 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України 1 рік іспитового строку, за злочин скоєний 19.10.2023, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про звільнення від відбування покарання з іспитовим строком та застосовує ст.75 КК України. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначати за правилами ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч.4 ст.185 КК України.

Накладений ухвалами Дергачівського районного суду Харківської області арешти підлягають скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.289, ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (років) років;

- за ч.4 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 - виконувати окремо.

Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 14.09.2023 арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «Москвич - 412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску, який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ; - 1 СПВ (слід папілярного візерунку) на 1 ВЛС (відрізок липкої стрічки); - викрутку - скасувати.

Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.09.2023 арешт на майно, а саме на мобільний телефон марки «ТЕCNО SPARK 4», моделі «ТЕСCNO КС 2», ІМЕЙ 1: НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «Київстар», НОМЕР_5 в чохлі прозорого кольору, який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 - скасувати.

Накладений ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.09.2023 арешт на майно, а саме на бензопилу торгівельної марки «STIHL-461» виробництва «Germany», яка фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 - скасувати.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «ТЕCNО SPARK 4», моделі «ТЕСCNO КС 2», ІМЕЙ 1: НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «Київстар», НОМЕР_5 в чохлі прозорого кольору, бензопилу торгівельної марки «STIHL-461» виробництва «Germany», транспортний засіб марки «Москвич - 412», д.н.з. НОМЕР_1 , 1983 року випуску - повернути власнику;

-1 СПВ (слід папілярного візерунку) на 1 ВЛС (відрізок липкої стрічки), викрутку - знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1