Справа № 504/1077/24
Номер провадження 1-кп/504/530/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2024 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши в залі суду в смт. Доброслав, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000074 від 06.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, не працевлаштований, зареєстрованого місця проживання не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

На підставі Указів Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 від 17.05.2022 №341/2022 від 12.08.2022, №573/2022 від 16.11.2022, №757/2022 від 06.02.2023, №58/2023 від 01.05.2023, №254/2023 від 26.07.2023, №451/2023 від 06.11.2023, №734/2023, які затверджені Законами України, які набрали чинності, строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 04.02.2024.

ОСОБА_5 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Так, 31.01.2024, приблизно о 12:25 годині, більш точного часу судом не встановлено, у ОСОБА_5 , постійно мешкаючого на території України, достовірно знаючого про дію в Україні воєнного стану, під час перебування на території ОК «Жемчужина на Сахарова», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник, шляхом вільного доступу, викрав з паркувального майданчика для велосипедів, що розташований біля вищевказаного багатоповерхового будинку, велосипед «Discovery Amulet», чорного кольору з білими вставками.

Після чого, ОСОБА_5 викотив вище вказаний велосипед поза межі ОК «Жемчужина на Сахарова» та з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 5062 гривні 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Крім цього, 03.02.2024, приблизно о 11:10 годині, більш точного часу судом не встановлено, у ОСОБА_5 , під час перебування на території ОК «Жемчужина на Сахарова», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належить потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник, шляхом вільного доступу, викрав з паркувального майданчика для велосипедів, що розташований біля вищевказаного багатоповерхового будинку, велосипед «Crosser», чорного кольору з червоно-синіми вставками.

Після чого, ОСОБА_5 , викотив вище вказаний велосипед поза межі ОК «Жемчужина на Сахарова» та з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 6384 гривні 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Надалі, 04.02.2024, приблизно о 12:10 годині, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_5 , під час перебування на території ОК «Жемчужина на Сахарова», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, яке належить потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник, шляхом вільного доступу, викрав з паркувального майданчика для велосипедів, що розташований біля вищевказаного багатоповерхового будинку, велосипед «Starter», чорного кольору з червоно-жовтими вставками.

Після чого, ОСОБА_5 діючи умисно, викотив вищевказаний велосипед поза межі ОК «Жемчужина на Сахарова» та з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 8396 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні, обвинувачений свою вину у вчиненні вищевказаних діянь, визнав повністю, щиро розкаявся, надав показання, які відповідають встановленим стороною обвинувачення обставинам, вказав, що подібного не повторить у ніякому разі, йому соромно за свою поведінку. Викрадені ним велосипеди були відчужені, проте потім віднайдені та повернуті потерпілим.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви в яких зазначили, що завдані їм кримінальним правопорушенням збитки відшкодовано в повному обсязі, просять розглянути кримінальне провадження без їх участі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченої. Обвинуваченій роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості надані сторонами у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень є доведена в повному обсязі.

Єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою "повторно" без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки "повторно", є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні. Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Наведене відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеній у постанові від 14 вересня 2020 року (справа № 591/4366/18 провадження № 51-1122кмо20).

Суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив злочини, що передбачені однією нормою, а саме ч. 4 ст. 185 КК України - а тому правильною є кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст. 185 КК України за трьома епізодами крадіжок, а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують. Даного висновку дотримується і ККС ВС у постанові від 22 травня 2018 р. справі № 187/1354/15.

Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно (крім першого епізоду, який був вчинений 31.01.2024 року, без ознаки повторності), в умовах воєнного стану.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 є громадянином України, не одруженим, не працевлаштованим, раніше не судимим, на обліку і лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Відповідно до доповіді органу пробації, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Суд враховує думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 3 роки. Потерпілі не висловили думки, щодо міри та виду покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України та пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість і характер вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку прокурора, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_5 суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України та встановленням іспитового строку терміном три роки, з покладенням на нього обов`язків, що передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), оскільки на думку суду його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, клопотань про застосування такого до суду не надходило.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, які понесені стороною обвинувачення на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п. п 2, 3 ч. 3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Речові докази: велосипед «Crosser», чорного кольору з червоно-синіми вставками, велосипед «Starter», чорного кольору з червоно-жовтими вставками повертути власниці ОСОБА_7 Велосипед «Discovery Amulet», чорного кольору з білими вставками повернути власниці ОСОБА_6 Оптичний носій інформації DVD-R 4,7GB, 120min зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 300 (тртиста) гривень процесуальних витрат на залучення екперта у кримінальному провадженні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Комінтернівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захисникам та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1