ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/247/24 Справа № 185/4911/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у юридичних особах приватного права строком на 10 (десять) років.

Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він, будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася 24 лютого 2022 року повномасштабним російським вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення територій, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території в с. Козютівка Ізюмського району Харківської області, маючи умисел на підтримку рішень та дій держави-агресора, та реалізуючи його за вказівкою голови Ізюмської адміністрації окупаційної влади розповсюджував гуманітарну допомогу серед населення, поширював газети, котрі мали зміст агітаційного характеру із закликами до підтримки рішень та дій держави агресора і повалення конституційного ладу України, публічно висловлював заперечення здійснення російською федерацією збройної агресії проти України та закликав до підтримки рішень та дій держави-агресора Російської Федерації та її збройних формувань, зазначене він розповсюджував серед місцевого населення.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 року в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 10 (десять) років.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що призначене покарання є неправильним, через занадто вузьке його формулювання в резолютивній частині вироку, що призвело до пом`якшення кримінально-правового становища засудженого.

Вказав, що у Постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 344/16025/18 зазначено, що рішення суду про позбавлення права займатись певною діяльністю має бути чітко і ясно сформульовано в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене у загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більш того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Зазначив, що суд першої інстанції, призначаючи засудженому ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення права займати будь-які посади в юридичних особах приватного права, звузив сферу його застосування, оскільки таке його формулювання не позбавило засудженого права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст 407 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є зокрема неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певного діяльністю призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК України (2341-14), за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених ст.55 КК України. Та обставина, що до постановлення вироку підсудний вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у юридичних особах приватного права строком на 10 (десять) років.

Колегія суддів вважає, що вказане формулювання призначеного покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у юридичних особах приватного права, визначене в резолютивній частині вироку є неправильним, через суттєве звуження вказаного поняття в порівнянні з визначенням вказаного виду покарання, вказаного в санкції статті.

Так, у Постанові Верховного Суду від 02.02.2022 по справі №344/16025/18 зазначено, що рішення суду про позбавлення права займатись певною діяльністю має бути чітко і ясно сформульовано в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК України визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст.55 КК України), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більш того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із пред`явленого обвинувачення, а також вироку суду ОСОБА_7 під час окупації за вказівкою голови Ізюмської адміністрації окупаційної влади розповсюджував гуманітарну допомогу серед населення, поширював газети, котрі мали зміст агітаційного характеру із закликами до підтримки рішень та дій держави агресора і повалення конституційного ладу України, публічно висловлював заперечення здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України та закликав до підтримки рішень та дій держави-агресора Російської Федерації та її збройних формувань, зазначене він розповсюджував серед місцевого населення.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення права займати будь-які посади в юридичних особах приватного права, звузив сферу його застосування, оскільки таке його формулювання не позбавило обвинуваченого права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги.

Колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є несправедливим і недостатнім для виправлення обвинуваченого.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 є таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині.

Керуючись ст.ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України задовольнити.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 10 (десять) років.

В іншій частини вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, що утримується під вартою у той же строк з дня отримання копії вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3