Справа № 553/1539/22
№ провадження 1-кп/646/32/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2024 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачуваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 21.03.2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор Слобідської окружної прокуратури м.Харкова Харківської області ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, який спливає 10.05.2024, посилаючись на те, що, ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме: переховування від суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є особливо тяжким, незаконно впливати потерпілого та на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має стабільного доходу та міцних соціальних зв`язків, а також раніше засуджувався за вчинення корисливого злочину. Запобігання вищевказаним ризикам можливо лише шляхом застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Подане клопотання прокурор підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання за його необґрунтованістю та недоведеністю ризиків, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника відносно продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 .

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський Суд у справі «Макаренко проти України» (Заява № 622/11) від 30.01.2018 зазначив, що на додаток до наявності обґрунтованої підозри, вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи влади зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду. До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від суду, ризик чинення тиску на потерпілих та свідків, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Оскільки стороні обвинувачення необхідний час для уточнення обвинувачення, судові дебати у справі не проведені, а отже постановити остаточне рішення до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим.

Оцінюючи обґрунтування сторони обвинувачення на підтвердження продовження існування наведених ризиків, суд дійшов висновку, що враховані при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачені ст.177 КПК України ризики: можливого переховування обвинуваченого від суду; спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли на час розгляду питання доцільності продовження тримання останнього під вартою, і продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Поряд із цим, судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, у період воєнного стану, поєднаного з насильством, яке не є безпечним для життя чи здоров`я потерпілого, неодружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Ризик щодо незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілого та свідків прокурором не доведений, оскільки потерпілий у судовому засіданні був неодноразово допитаний судом, свідки обвинувачення у кримінальному провадженні також допитані.

Таким чином, суду не надано доказів, які б вказували про повне зникнення встановлених ризиків. Лише плин часу та неможливість розгляду справи з об`єктивних причин саме по собі не свідчить про те, що встановлених ризиків більше немає.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_6 переховування обвинуваченого від суду; спроб останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, ступінь якого є досить високою.

В той же час, з урахуванням сукупності встановлених обставин, зокрема, наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винуватим, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде достатнім, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому зважаючи на те, що строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою закінчується 10.05.2024, вважає за доцільне за клопотанням прокурора продовжити тримання останнього під вартою строком на 60 днів.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів підлягає задоволенню, а доводи сторони захисту є необґрунтованими.

Застава як альтернативний запобіжний захід, відповідно до положень ч. 5 ст. 183 КПК, судом не визначається, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , пов`язане із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 177, 178, 197, 206, 322, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 01 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали підписаний та оголошений 06 травня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Головуючий: ОСОБА_1