Справа № 296/2185/24
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі матеріали скарги захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшла скарга захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000302 від 10.06.2023 року.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000302 від 10.06.2023 року за підозрою ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. Вказує, що підозрюваному ОСОБА_3 повідомлення про підозру особисто не було вручено, не роз`яснювалось юридичне значення залишених дружині підозрюваного документів, а саме: повідомлення про підозру та повідомлення про права підозрюваного, чим слідчий порушив приписи ч. 3 ст. 276 КПК України і свідомо та умисно перешкодив ОСОБА_3 скористатись правом заявити прохання детально роз`яснити кожне із зазначених прав, що слідчий зобов`язаний зробити. Наголосила, що слідчим також порушено право ОСОБА_3 скористатись правовою допомогою адвоката, з якою укладений договорів, та яка взагалі не повідомлена про проведення слідчих дій за місцем проживання ОСОБА_3 , у тому числі вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 . Також необґрунтованим та недослідженим по суті являється висновок досудового слідства, сформульований у повідомленні, що ОСОБА_3 проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, повинен був передбачити можливість настання небезпечних наслідків.

Вважає, що повідомлення про підозру від 22.11.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 10.06.2023 року до ЄРДР за №0000302 та залишене старшим слідчим ОСОБА_5 підозрюваному ОСОБА_3 необхідно скасувати через порушення норм та вимог чинного КПК України, а саме: органом досудового розслідування порушено процедуру надання повідомлення про підозру, визначену ст.ст. 276-278 КПК України та повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст.84,91 КПК України, оскільки досудовим слідством не встановлено достовірне місце ДТП та учасники події.

Захисник у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити. Вказала, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 не було вручено належним чином, підозрюваний був у важкому стані. Також вказала, що підозра не відповідає обставинам справи щодо часу та місця дорожньо-транспортної пригоди, за кермом автомобіля перебувала жінка, а не чоловік.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги з тих підстав, що повідомлення про підозру було оголошено ОСОБА_3 в присутності дружини та двох понятих, які розписалися на тексті повідомлення про підозру. ОСОБА_3 все розумів і сказав, щоб повідомлення про підозру залишили в кімнаті. На доданих захисником відеозаписах зафіксовано процем проведення обшуку, а не вручення повідомленя про підозру. Щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, то досудовим слідством чітко встановлено де відбулася ДТП, а особи, які телефонували з повідомленнями про аварію могли помилятися щодо населеного пункту.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, просив у її задоволенні відмовити. Вказав, що повідомлення про підозру було прочитано підозрюваному ОСОБА_3 в голос та вручено в присутності понятих. Право на захист не було порушено, оскільки повідомлення про підозру не вимагало обов`язкової участі захисника. Також зазначив, що матеріали кримінального провадження №0000302 від 10.06.2023 відкриті 31.01.2024 року для ознайомлення його учасникам.

Згідно з нормою ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею здійснювалась за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників провадження, оглянувши DVD-диск, дійшов наступного висновку.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (п. 46 рішення від 27.02.1980 у справі «Deweer v. Belgium») особа повинна набути статус підозрюваного виключно у передбаченому законом порядку, з дотриманням установленої законом процедури. Інакше вона не може вважатися такою, що набула процесуального статусу підозрюваного у межах кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч.1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частиною 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження 0000302 від 10.06.2023 року слідує, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 було складено 22 листопада 2023 року та слідчим вживались заходи до вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень, зокрема на звороті а.с.87 том 3 вказаного кримінального провадження повідомлення про підозру від 22.11.2023 року містить відмітку про те, що підозрюваний ОСОБА_3 відмовився від підпису, однак повний текст прочитано в голос за участі понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і залишено на столі домоволодіння.

Також на звороті а.с. 90 том 3 вказаного кримінального провадження пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного Конституції України містить відмітку про те, що підозрюваний ОСОБА_3 відмовився від отримання пам`ятки, однак його процесуальні права та обов`язки були зачитані в голос за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином слідчим доведено, що повідомлення про підозру вручено стороною обвинувачення з дотриманням вимог ст. ст. 276-278 КПК України.

Щодо участі захисника під час повідомлення про підозру, то така участь не є обов`язковою. Верховний Суд у постанові від 01 серпня 2022 року у справі № 161/7088/20 (провадження № 51-3815км20) зауважив, що глава 22 "Повідомлення про підозру" КПК не містить жодних застережень про необхідність залучення захисника при здійсненні повідомлення особі про підозру. Відсутність захисника при врученні особі повідомлення про підозру, якщо обставини кримінального провадження не є такими, що відповідно до вимог ст. 52 КПК України вказують на обов`язкову участь захисника, не є порушенням права особи на захист. ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину, який не є особливо тяжким та не передбачає обов`язкову участь захисника. Інших підстав для обов`язкової участі захисника не встановлено.

Відносно обставин місця та часу вчинення кримінального правопорушення, то розбіжності щодо місця дорожньо-транспортної пригоди між стороною обвинувачення та стороною захисту не можуть бути підставою для задоволення скарги, оскільки в письмовому повідомленні про підозру від 22.11.2023 року такі відомості фактично зазначено.

Інші доводи сторони захисту, зокрема про особу, яка була за кермом автомобіля "Mercedes-Benz", спонукають слідчого суддю надавати оцінку доказам, що при оскарженні підозри не передбачено.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень пункту 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно із ст. 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію Європейського суду з прав людини щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Як встановлено при розгляді скарги, за своїм змістом повідомлена 22 листопада 2023 року ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_3 був причетний до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_3 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись, ст. ст. 278, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на повідомлення про підозру від 22.11.2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1