Справа № 488/1005/24
Провадження № 1-кп/488/234/24 р.
УХВАЛА

27.03.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000058 від 19.01.2024 року, відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2024 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшов вищезгаданий обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , в якому наступного дня вирішено питання про призначення підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні, що відбулося 26 березня 2024 р., учасники судового провадження, зокрема прокурор, обвинувачений та його захисник, не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

В підготовче судове засідання представник потерпілого ТОВ «Епіцентр» ОСОБА_6 не з`явився, письмово просив про розгляд справи за відсутності представника.

Представник потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» також не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив про слухання справи за відсутності представника.

Як встановлено за наслідками підготовчого судового засідання, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України.

Окрім того прокурором подане клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, копію якого вручено обвинуваченому завчасно.

В своєму клопотанні прокурор посилається на існування ризиків, визначених п. п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, чим перешкоджатиме розгляду даного кримінального провадження, також обвинувачений не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, крім того він є особою, яка раніше була засуджена, що вказує на можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим просив задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання з мотивів, наведених у ньому та вважав, що більш м`який вид запобіжного заходу не здатен запобігти заявленим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні щодо клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, та, посилаючись на те, що не має наміру ухилятись від суду та бажає здійснювати службу у ЗСУ, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник також вважав можливим обрання обвинуваченому більш м`якої міри запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, вказуючи на те, що обвинувачений був позбавлений можливості працевлаштуватись через перебування під вартою та надати відповідні документи щодо працевлаштування, а також вказуючи на його бажання проходити службу в ЗСУ.

Приймаючи рішення щодо заявленого клопотання сторони обвинувачення суд виходить з такого.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, щодо обвинувачених. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При обранні міри запобіжного заходу прокурором має бути доведено обгрунтованість підозри, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК, а також, що інший більш м`який вид запобіжного заходу не здатен запобігти заявленим ризикам (ч.1 ст.194 КПК).

Стосовно обґрунтованості підозри, то у відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При цьому, у суду на даний час немає підстав вважати, що орган досудового розслідування, пред`являючи підозру і висуваючи обвинувачення ОСОБА_4 , діяв недобросовісно, не маючи на те обгрнутованих підстав.

При розгляді питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктом 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суд та існування можливості вчинення ним інших правопорушень. Крім того, суд враховує суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченим ОСОБА_4 , проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Щодо заявлених ризиків, то стосовно ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, слід зазначити наступне. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких, зокрема за ч.4 ст. 185 та ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 (восьми) років. Отже, тяжкість покарання, що може бути застосоване відносно ОСОБА_4 у разі доведення його вини, репутація обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має міцних соціальних зв`язків, та відсутність чинників, які б утримували обвинуваченого від втечі, свідчать про високу ймовірність ризику його переховування від суду.

Посилання захисника щодо непрацевлаштування ОСОБА_4 через його перебування під вартою є недоречними, адже обрання запобіжного заходу є вимушеною мірою та ніяким чином не обмежувало у спробах до працевлаштування до обрання такого заходу.

Також суд вважає слушними доводи прокурора щодо існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки він будучи засудженим 27.03.2023 року до покарання у виді обмеження волі та звільненим від його відбування з випробуванням, таке випробування не витримав, що стало підставою для скасування 13.11.2023 р. звільнення від відбування покарання та, знову обвинувачується у вчиненні 6-ти епізодів крадіжок майна, замаху на викрадення мана та злочині, пов`язаного з незаконним обігом психотропної речовини, що за версією сторони обвинувачення, мало місце у період іспитового строку. Вказане, а також чисельність епізодів, що ставиться у провину обвинуваченого, на думку суду, доводять ризик вчинення обвинуваченим іншого злочину.

За наведеного, приймаючи до уваги положення ч.2 ст.183 КПК України, доведеність вище вказаних ризиків, тяжкість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 та міри покарання, передбаченої за даним обвинуваченням у разі визнання судом його винним, застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданою та необхідною для запобігання заявленим ризикам, чого неможливо досягти із застосуванням більш м`яких видів запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, і що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Посилання обвинуваченого на його бажання проходити службу у ЗСУ, ніяких чином не невілює та не зменшує встановлених ризиків.

З урахуванням стадії кримінального провадження, суд також вважає обгрунтованим строк, на який сторона обвинувачення просить обрати даний вид запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що підстав для закриття кримінального провадження не вбачається, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, то у справі має бути призначено судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369-372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до судового розгляду в приміщенні Корабельного районного суду м.Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Самойловича, 29-А) у відкритому судовому засіданні.

Клопотання прокурора про обрання міри запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 травня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави в сумі 90 690 гривень, за умови внесення якої ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти, покласти на нього на строк до 25.05.2024 року наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду ;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

У разі порушення обвинуваченим вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Копію ухвали направити до ДУ « Миколаївський слідчий ізолятор».

На ухвалу в частині міри запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє виконання ухвали.

Для обвинуваченого, який утримуються під вартою, вищевказаний строк на оскарження ухвали обчислюється з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1