КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/489/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження, сформованого з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000933 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.301, ч.1 ст.301-1, ч.4 ст.301-1, ч. 4 ст.152 та ч.6 ст.152 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 13 лютого 2024 року.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати вважаючи її необґрунтованою та незаконною.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник посилається на те, що стороною обвинувачення порушено порядок вручення клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки зазначене клопотання було вручено стороні захисту за 5 хвилин до початку судового розгляду.

Крім цього, як вважає захисник, стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на обґрунтування вимог клопотання і можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За результатами апеляційного розгляду просить ухвалу суду скасувати.

В судове засідання учасники судового провадження, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явилися, про розгляд апеляційної скарги клопотання не заявляли, що дає суду апеляційної інстанції відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України підстави розглядати справу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали сформованого контрольного провадження та проаналізувавши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів сформованого контрольного провадження, на розгляді Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000933 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.301, ч.1 ст.301-1, ч.4 ст.301-1, ч. 4 ст.152 та ч.6 ст.152 КК України.

14 грудня 2023 року прокурор Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_8 подав до Солом`янського районного суду м. Києва клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 грудня 2024 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 13 лютого 2024 року.

Ухвалюючи рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд визнав обґрунтованими наведені у клопотанні прокурора доводи про продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, з огляду на наступне.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішення наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд у відповідності до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про продовження існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Перевіряючи наведені у клопотанні доводи прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини вчинених кримінальних правопорушень, які ставляться у провину обвинуваченому, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст.301, ч.1 ст.301-1, ч.4 ст.301-1, ч. 4 ст.152 та ч.6 ст.152 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

При цьому, як встановив суд, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки наведені у клопотанні прокурора ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою не зменшилися, суд обґрунтовано визнав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою суд також врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, який не має постійної роботи та стабільного джерела доходів, не одружений, обвинувачується у вчиненні злочинів щодо малолітньої та неповнолітньої дітей, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, одночасно визнавши, що менш суворі запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Цим самим спростовуються доводи апелянта на те, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів на обґрунтування вимог клопотання і можливої неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Твердження апелянта про те, що стороною обвинувачення порушено порядок вручення клопотання про продовження строку тримання під вартою, не знаходить свого підтвердження як матеріалами судового провадження, так і поданої апеляційної скарги.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 до 13 лютого 2024 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4