Справа № 761/8445/24
Провадження № 1-кс/761/5966/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління ГСУ СБУ ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 008 22 від 16.08.2023,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу 4 управління ГСУ СБУ ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 008 22 від 16.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та згідно реєстраційної карти ТЗ зареєстровано причіп категорії «В» синього кольору VIN: НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи доводи клопотання слідчий зазначає, що слідчими ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 008 22 від 16.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 28.02.2024 ОСОБА_4 в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та нову підозру державній зраді, тобто діяння, умисно скоєне громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (публікація від 28.02.2024 в газеті «Урядовий кур`єр», номер видання № № 43 (7703), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора).

В ході досудового розслідування встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на підозрюваного ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та згідно реєстраційної карти ТЗ зареєстровано причіп категорії «В» синього кольору VIN: НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 .

Оскільки санкції ч. 2 ст. 111, ч.7 ст.111-1 КК України за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацію майна, слідчий поросив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить підозрюваному з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчим управлінням ГСУ СБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 008 22 від 16.08.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

28.02.2024 ОСОБА_4 в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та нову підозру державній зраді, тобто діяння, умисно скоєне громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (публікація від 28.02.2024 в газеті «Урядовий кур`єр», номер видання № № 43 (7703), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора).

Досудовим розслідуванням встановлено, що за підозрюваним ОСОБА_4 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також зареєстровано причіп категорії «В» синього кольору VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 вказуючи підставу для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчим матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 4 управління ГСУ СБУ ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме:

- житловий будинок, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 ;

- причіп категорії «В» синього кольору VIN: НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 .

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: