Справа № 372/2232/24
Провадження № 1-кп-233/24
В И Р О К

іменем України

12 червня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000664 від 01.04.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Козин Обухівського району Київської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів 1 класу Козинського лісництва філії «Київське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2024 року о 11 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на передньому пасажирському місці службового автомобіля поліції марки «КІА» моделі «СПОРТЕДЖ» д.н. НОМЕР_1 , розташованого на поблизу будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що інспектор відділу превенції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_6 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_7 , є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення вилучення транспортного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході спілкування із працівником поліції ОСОБА_7 демонструючи грошові кошти висловив словесну пропозицію надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів, за не вилучення транспортного засобу, на що отримав відмову та був попереджений про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі.

У подальшому, о 11 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на передньому пасажирському місці службового автомобіля поліції марки «КІА» моделі «СПОРТЕДЖ» д.н. НОМЕР_1 , розташованого на поблизу будинку АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що інспектор відділу превенції Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_6 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_7 , є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки останні перебували в однострої, представилися та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення вилучення транспортного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході спілкування із працівником поліції ОСОБА_7 надав останньому грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) гривень, а саме 4 (чотири) купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень, тим самим надав неправомірну вигоду службовій особі за не вилучення транспортного засобу, що перебував у його користуванні.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник підтримав.

Судом встановлено, що 19.04.2024 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області, з одного боку, та обвинуваченим з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ці дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Речові докази грошові кошти в розмірі 2000 гривень, що перебувають на зберіганні у Обухівському РУП ГУ НП в Київській області підлягають конфіскації, диск DVD-R диск із серійним номером: CMDR4 7G CFMWMO3 6865 65CMO123, на якому знаходяться аудіо-відео файли подій за 01.04.2024 із відео фіксацією обставин спілкування поліцейських із ОСОБА_5 слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 квітня 2024 року між прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області та ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 369 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 514 гривень 56 копійок.

Речові докази грошові кошти на загальну суму 2000 гривень конфіскувати на користь держави, DVD-R диск із відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1