КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/2149/2024 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 6 ст. 193 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду

м. Києва від 08 лютого 2024 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої на посаді директора Департаменту з підготовки виробництва ПрАТ "АК Київводоканал", зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисники підозрюваної подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого в повному обсязі.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги, вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Як вказує захисник, у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що підозрювана ОСОБА_9 перебуває у міжнародному розшуку, відомості про скерування постанови слідчого про оголошення у міжнародний розшук до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України та/або Національного Центрального Бюро Інтерполу для вирішення питання щодо направлення запиту про внесення клопотання про публікацію Червоного сповіщення також відсутні.

Крім того, апелянт стверджує, що ОСОБА_9 фактично не набула процесуального статусу підозрюваної, оскільки остання не отримувала жодної повістки чи викликів від органу досудового розслідування, у передбачений КПК спосіб. А сама підозра, на думку захисника, є необґрунтованою та недоведеною.

Автор апеляційної скарги наголошує, що слідчий 20.06.2023 фактично вручив повідомлення про підозру співробітниці ПрАТ "АК Київводоканал" ОСОБА_12 , яка обіймає посаду заступника директора департаменту правового забезпечення ПрАТ "АК Київводоканал", і не відноситься до його адміністрації та, відповідно, не уповноважена отримувати чи передавати повідомлення про підозру ОСОБА_9 . Органом досудового розслідування було також проігноровано ті факти, що на підставі відповідних наказів ОСОБА_9 виконує свої посадові обов`язки дистанційно та з 19.06.2023 перебувала у щорічній відпустці.

На думку сторони захисту, будь-які ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджуються матеріалами доданими до клопотання старшого слідчого та є лише припущеннями органу досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_8 , за аналогічних доводів та підстав, в своїй апеляційній скарзі просить, скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку захисника, який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000819 від 07.08.2023 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

20.06.2023 старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_13 , складено письмове повідомлення про підозру відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вчиненого за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

21.07.2023, у кримінальному провадженні №0000022 від 12.01.2023, ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри за ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненими в особливо великих розмірах організованою групою.

Постановою прокурора Київської міської прокуратури від 07.08.2023 виділено в окреме провадження з матеріалів кримінального провадження №0000022 від 12.01.2023 матеріали досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_9 із присвоєнням нового номеру кримінального провадження - №0000819 від 07.08.2023.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 18.10.2023 надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , директора Департаменту з підготовки виробництва ПАТ «АТ «Київводоканал», що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

18.01.2024 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України з проханням обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що остання обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, наявності підстав, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, за умов перебування особи у міжнародному розшуку.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року клопотання органу досудового розслідування було задоволено та обрано щодо підозрюваної ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, якими обґрунтовується внесене на розгляд клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

При цьому, згідно ст. 42 КПК України, підозрюваною є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як вбачається з наданих матеріалів провадження, органом досудового розслідування при повідомленні особі про підозру в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 135, 278 КПК України, а відтак доводи апеляційних скарг в цій частині є безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання її винною у вчиненому злочині, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому слідчий суддя обґрунтовано вказав на необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому встановивши, що органами досудового розслідування, крім наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведено, що ОСОБА_9 також оголошена у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Посилання захисника щодо недоведеності стороною обвинувачення ризиків неналежної процесуальної поведінки містять лише посилання на незгоду з наданими стороною обвинувачення матеріалами, а тому їх слід визнати непереконливими, оскільки відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки органу досудового розслідування щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання.

Інші твердження захисників, викладені в апеляційних скаргах, також, на думку колегії суддів, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях, тобто без врахування об`єктивних відомостей.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4