Дата документу 27.05.2024
Справа № 334/3261/24
Провадження № 1-кп/334/521/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000018 від 15.01.2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який є інвалідом З групи, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2024 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій щодо незаконного зайняття рибним добувним промислом та не маючи змоги керувати ними, не передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, знаходячись в акваторії Каховського водосховища річки Дніпро, а саме поблизу Аркового мосту, який розташований біля б. 9 по б/р Вінтера в Дніпровському р - ні м. Запоріжжя, в порушення ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 1 підпункту 1, п. 2 підпункту 1 Розділу IV «Правил любительського рибальства», яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022, з берега, за допомогою спінінгу оснащеного забороненим колючим знаряддям лову типу драч, методом багріння, займався незаконним рибним добувним промислом, внаслідок чого незаконно виловив: сріблястий карась 119 особин.

Розмір шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову ОСОБА_4 сріблястого карася - 119 особин, відповідно до «Такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних ресурсів», затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 1042, становить 188139 грн., яка є істотною через добування великої кількості риби.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 249 КК України незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду.

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підтримав. Вважав доведеними наданими доказами вчинення суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності.

У судовому засіданні захисник та особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, щодо задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру не заперечували.

Суд, дослідивши та вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши надані сторонами кримінального провадження кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України підтверджується сукупністю доказів, наданих прокурором та безпосередньо досліджених судом, а саме:

- висновком інженерно-екологічної експертизи №459/24-27 підтверджується розмір шкоди,

- протоколом огляду знаряддя рибного лову від 1.02.2024 року,

- протоколом огляду місця події від 15.01.2024 року під час якого в ОСОБА_4 було вилучено 119 особин сріблястого карася,

Зазначені докази суд визнає належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, підтверджений сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №140 від 1.04.2024 року: ОСОБА_4 на період часу, до якого відносяться інкриміновані йому діяння, виявляє ознаки психічного розладу у вигляді шизоафективного розладу, змішаний тип, маніакальноподібний синдром, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час за своїм психічним станом він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з п.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

А відповідно до ч.2 та ч.3 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Частинами 1 та 2 ст.512 КПК України передбачено, що судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

А частиною 2 ст.513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Виходячи з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Суд, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує характер душевного захворювання ОСОБА_4 та рекомендації експерта, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального злочину.

Вислухавши учасників судового провадження, з урахуванням ст.19 КК України, враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що:

суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.249 КК України, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, з приводу якого відкрито кримінальне провадження, мало місце та є доведеним дослідженими у судовому засіданні доказами;

вчинене ОСОБА_4 у стані неосудності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, то витрати на залучення експертів для проведення експертиз необхідно віднести на рахунок держави.

Державним агентством меліорації та рибного господарства України в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства України в Запорізькій області заявлений позов до ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_4 завданої шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Оскільки ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим у вказаній справі, та в суду відсутні відомості про фізичну чи юридичну особу, яка за законом має нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, то суд приходить до висновку про необхідність залишення цивільного позову без розгляду.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369, 372, 503-505, 513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України у стані неосудності.

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ: 119 особин сріблястого карася знищити; спінінг, знаряддя лову «Драк» - конфіскувати.

Позов Державного агентства меліорації та рибного господарства України в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства України в Запорізькій області до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали виготовлений 27.05.2024 року о 12.30 год.

Суддя ОСОБА_1