Справа № 145/190/24
Провадження №1-кс/145/112/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"21" березня 2024 р. смт Тиврів

Слідчий суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника СД ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000006 від 11.03.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник СД ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що 25.01.2024 до чч відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт ПОГ СФГ ВП № 2 Вінницького РУП ОСОБА_5 про те, що в ході відпрацювання поліцейських дільниць № 124 та № 125 в селі Могилівка Гніванської ТГ Вінницького району Вінницької області на річці Південний Буг у зимовій ямі було виявлено ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 , які здійснювали незаконний вилов риби. Кількість виловленої риби 249 одиниць.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 , попередньо домовившись про спільне незаконне зайняття рибним промислом, 25.01.2024, близько 01:00 год., без передбаченого законом дозволу на промисловий вилов риби, в порушення вимог ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» та розділу IV Правил любительського рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748, відповідно до яких забороняється добування (вилов) водних біоресурсів сітками усіх типів та конструкцій добування (вилов) на зимувальних ямах, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, розуміючи протиправний характер своїх дій, заздалегідь підготувавшись, використовуючи заборонене знаряддя лову, а саме: рибальську сітку кустарного виробництва довжиною 54 м, висотою 2,7 м, вічком 60 мм, рибальську сітку кустарного виробництва довжиною 54 м, висотою 2,7 м, вічком 80 мм, рибальську сітку кустарного виробництва довжиною 56 м, висотою 1,9 м, вічком 40 мм, рибальську сітку кустарного виробництва довжиною 56 м, висотою 2 м, вічком 40 мм, перебуваючи на двох резинових човнах на р. Південний Буг поблизу с. Могилівка Гніванської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, здійснили незаконний вилов риби, а саме: виду «карась сріблястий» в кількості 239 екземплярів, виду «судак звичайний» в кількості 6 екземплярів, виду «лящ» в кількості 4 екземплярів, виду «сазан» в кількості 4 екземплярів. Після цього, під час виходу на берег річки ОСОБА_6 був виявлений працівниками Відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а ОСОБА_7 , який був на іншому човні, на берег не вийшов, зникнувши у невідомому напрямку.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи

розмір шкоди, завданої державі внаслідок незаконного вилову риби у кількості 239 штук карася сріблястого, 4 штуки сазана, 4 штуки ляща та 6 штук судака становить 420 801,00 грн. З урахуванням наданих для проведення експертизи матеріалів кримінального провадження та критеріїв, визначених в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» внаслідок незаконного вилову вищевказаної риби у заборонений період на зимувальних ямах з використанням заборонених знарядь лову (чотири сітки), рибному господарству та водним живим біоресурсам річки Південний Буг заподіяно істотну шкоду за критерієм «добування великої кількості риби (водних біоресурсів)».

За наслідками проведення досудового розслідування 15 березня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Старі Бабани Уманського району Черкаської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючому за цією ж адресою, громадянину України, не працюючому, з вищою освітою, раніше не судимому, повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до інформації з ІТС ІПНП встановлено, що у приватній власності ОСОБА_6 перебувають транспортні засоби ВАЗ 2121, 1989 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

У зв`язку із викладеним, для забезпечення мети заходу кримінального провадження при накладенні арешту на транспортні засоби ВАЗ 2121, 1989 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , є необхідність здійснювати розгляд клопотання за відсутності ОСОБА_6 , оскільки його повідомлення про розгляд даного клопотання може призвести до продажу, переоформлення, або відчуження в інший спосіб вказаного вище майна.

Просить накласти арешт на транспортні засоби ВАЗ 2121, 1989 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 власником яких є ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Старі Бабани Уманського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони їх відчуження у будь-якій формі, зміни властивостей, користування та використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

В судове засідання начальник СД ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій областіне з`явився, про місце та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, згідно заяви просить справу розглянути у його відсутності, клопотання підтримує і просить його задоволити з викладених у ньому підстав.

У відповідності до положень ч.2 ст.172 КПК України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту даного майна.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими начальник СД обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні.

Керуючись ст. ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н ОВ И В :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на транспортні засоби ВАЗ 2121, 1989 року, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та VOLKSWAGEN PASSAT, 2004 року, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 власником яких є ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Старі Бабани Уманського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони їх відчуження у будь-якій формі, зміни властивостей, користування та використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1