Житомирський апеляційний суд
Справа №289/659/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.02.2024,

в с т а н о в и в :

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000014 зареєстрованому в ЄРДР 04.03.2021 про встановлення строку проведення процесуальних дій для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000014 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, необґрунтовану, таку, що не відповідає вимогам КПК України, а її клопотання повернути на новий розгляд до Радомишльського районного суду Житомирської області. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання в порядку ст.ст.28, 114 КПК України безпідставно посилався на ст.304 КПК України, оскільки дана стаття визначає порядок подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Однак таких скарг не подавала, дії слідчого чи прокурора не оскаржувала. Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає можливість захисту зацікавлених осіб від порушень, пов`язаних із недотриманням розумних строків проведення досудового розслідування чи вчинення окремих процесуальних (слідчих) дій. Зазначає, що можливість звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків урегульовано статтями 28 та 114 КПК України, та що звертатися з такими клопотаннями може будь-яка особа, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Посилається на те, що в порушення положень ст.219 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 04 березня 2021 року із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.185 КК України триває понад 35 місяців, в зв`язку з чим 15 лютого 2024 року, як потерпіла звернулась до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку проведення процесуальних дій для здійснення досудового розслідування кримінального провадження. Однак слідчий суддя відмовляючи у відкритті за вищезазначеним клопотанням прийшов до помилкових висновків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_6 , слідчий суддя зазначив, що остання не оскаржує жодного процесуального рішення, дію або бездіяльність дізнавача СД Відділення поліції № 3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області чи прокурора у кримінальному провадженні № 0000014 зареєстрованому в ЄРДР 04.03.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Разом з тим, з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернулася до слідчого суді не зі скаргою на недотримання слідчим або прокурором розумних строків досудового розслідування, а з клопотанням про встановлення строків для проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування в порядку ст.114 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів, учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За правилами ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносять розумність строків.

Частинами 1, 2, 6 ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень; розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень; проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд; підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом,.

Згідно з положеннями ч.2 ст.113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідними положеннями цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 і 2 ст.114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження; будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

За приписами ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 95 Рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Нахманович проти російської федерації" від 02 березня 2006 року (заява № 55669/00) зазначено, що одним із критеріїв, який оцінюється при перевірці розумності тривалості провадження, є поведінка заявника і поведінка компетентних органів влади.

Також, у пунктах 70, 75 та 76 Рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" від 30 березня 2004 року (заява № 66561/01) цей суд зазначив, що невиправдане зупинення строків досудового розслідування кримінального провадження не відповідає вимозі "розумного строку" закріпленого в ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

У справі «Кудла проти Польщі» від 26 жовтня 2000 року ЄСПЛ сформулював принцип, згідно з яким внутрішній суд зобов`язаний гарантувати введення окремої судової процедури, яка стане ефективним засобом правового захисту при подачі скарги на тривалий розгляд справи, а неможливість внутрішнього законодавства забезпечити подібний засіб правового захисту прирівнюватиметься до порушення ст.13 Конвенції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст.2 КПК України, що відображає вимоги ст.6 Конвенції.

Задля досягнення такої мети форми розслідування можуть бути різними у залежності від обставин, оскільки обов`язок його проведення не є обов`язком досягти результату, це обов`язок вжити заходів. Органи державної влади повинні були вжити всіх необхідних заходів для отримання доказів, які стосуються справи (п. 176 Рішення ЄСПЛ у справі «Гонгадзе проти України, заява № 34056/02).

ЄСПЛ, оцінюючи ефективність різних національних засобів правового захисту у зв`язку з надмірною тривалістю провадження, розробив кілька критеріїв та принципів, які сформулював у своїх рішеннях. Так, ЄСПЛ вказав, що засіб вважатиметься «ефективним», якщо його можна використати, щоб прискорити постановлення рішення судом, який розглядає справу, або надати скаржникові належне відшкодування за зволікання і затримки, що вже відбулися (§ 78 Рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» від 30 березня 2004 року, заява № 66561/01).

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Отже, передбачений ч.2 ст.28 КПК обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч.6 ст.28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст.114 КПК.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_6 вправі була звертатись до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків проведення процесуальних дій, а слідчий суддя, в свою чергу, повинен був розглянути таке клопотання в межах повноважень, передбачених ст.114 КПК України, та прийняти відповідне рішення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 16.02.2024, якою відмовлено у відкритті провадження за клопотанням потерпілої ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000014 зареєстрованому в ЄРДР 04.03.2021 про встановлення строку проведення процесуальних дій для здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000014 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.185 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити судове провадження до нового розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :