Справа №295/8639/24
УХВАЛА

Іменем України

11.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене старшим слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001697 від 01.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 291 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автобус ПАЗ 423003, р.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_6 .

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 31.05.2024 близько 13 год. 10 хв. в Тетерівському масиві Житомирського р-ну, поблизу буд. 585 по вул. Театральна, водій ОСОБА_6 , керуючи автобусом ПАЗ 423003, р/н НОМЕР_1 , завершуючи висадку пасажирів на зупинці громадського транспорту, не був уважним, не переконався у тому, що всі пасажири закінчили вихід із транспортного засобу, розпочав зачинення задніх дверей, внаслідок чого затис ногу дверима ОСОБА_7 . Внаслідок події останній отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до лікувального закладу м. Житомир.

В ході проведення огляду місця події працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, та поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної ДТП, необхідно провести ряд експертних досліджень, зокрема: експертизу технічного стану автомобіля, експертизу механізму та обставин ДТП.

Слідчий подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав.

11.06.2024 ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0001697 від 01.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 291 КК України.

Постановоюстаршого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 01.06.2024 автобус, на який слідчий просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, оскільки автобус може бути використаний як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає за можливе частково задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не доведено, що у разі повернення транспортного засобу власнику, існує ризик його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, тому слідчий суддя вважає, що перебування такого майна в органу досудового розслідування є недоцільним та невиправданим, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає потреби в подальшому його утриманні органом досудового розслідування та вважає за можливе передати його на відповідальне зберігання особі, яка є його власником, відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автобус ПАЗ 423003, р.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 та перебував у користуванні ОСОБА_6 .

Заборонити власнику і третім особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або розпорядження автобусом ПАЗ 423003, р.н.з. НОМЕР_1 .

Зобов`язати старшого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001697 від 01.06.2024 - ОСОБА_3 , повернути та передати автобус ПАЗ 423003, р.н.з. НОМЕР_1 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .

Зобов`язати власника і третіх осіб надавати безперешкодний доступ до речових доказів, у разі необхідності проведення з їх використанням будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні та/або під час судового розгляду.

Попередити про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, яка передбачена ст. 382 КК України, а також про відповідальність, передбачену за втрату речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1