Справа № 165/2333/24
Провадження № 1-кп/165/406/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000003 від 09 січня 2024 року за ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України про затвердження угоди про визнання винуватості від 16 травня 2024 року, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинська Волинської області, українець, громадянин України, освіта вища, не працює, пенсіонер, не одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимий, інвалідом І-ІІ групи не являється, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , суд

встановив:

Статтями першою та другою Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132, 133, 134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Крім того, 31травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та Федеральним Законом РФ від 02 березня 1999 року №42-ФЗ). Відповідно до статей 2, 3 зазначеного Договору, РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Разом з тим, внаслідок розпочатої 20 лютого 2014 року збройної агресії РФ проти України відбулася воєнна окупація невід`ємної частини України - Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а в подальшому і незаконна анексія цієї території України.

Верховною Радою України 15 квітня 2014 року прийнято Закон України №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", за яким перебування підрозділів збройних сил РФ на території України з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, а також всупереч міжнародно-правовим актам, визнано окупацією частини території суверенної держави Україна, а територію Автономної Республіки Крим, відповідні води, територіальне море України, територію виключної (морської) економічної зони України, а також повітряний простір над цими територіями визнано тимчасово окупованими територіями України внаслідок збройної агресії з боку РФ.

Окрім того, Верховною Радою України 21 квітня 2015 року прийнято Постанову №337-VIІI "Про Заяву Верховної Ради України "Про відсіч збройній агресії РФ та подолання її наслідків", згідно з якою констатовано початок такої агресії з боку РФ на території АР Крим 20 лютого 2014 року, яка завершилася воєнною окупацією та подальшою незаконною анексією цієї частини території України.

Надалі, всупереч вимогам п.1, п.2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09 грудня 1981 року №36/103, від 16 грудня 1970 року №2734 (ХХV), від 21 грудня 1965 року №2131 (ХХ), від 14 грудня 1974 року №3314 (ХХІХ), президент РФ ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

На виконання вищевказаного наказу, 24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державний кордон України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Харківській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Під час указаних подій, громадянин України ОСОБА_4 , переслідуючи власну мету створити умови для ознайомлення необмеженого кола осіб з матеріалами, які містять заклики до зміни меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за допомогою спеціально створеної ним у травні 2013 року електронної сторінки (акаунта) під мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 " за електронною адресою " ІНФОРМАЦІЯ_3 " у загальнодоступній та соціально-орієнтованій Інтернет мережі "Facebook", усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розповсюдив матеріали із закликами до вчинення умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, він,перебуваючи за місцем свого проживання, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОСО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу "Друзі" акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", ІНФОРМАЦІЯ_4 розмістив за адресою " ІНФОРМАЦІЯ_5 " відео-публікацію під назвою "Підпишись Дівчина готує Закарпаття як окрему республіку?", зміст якої починається фразами: "Бо я в рот єб*ла Україну вашу. А знаєте чого? Бо мені Україна кромє українського паспорта не дала ровно не х*я. І не дала мені возможность заробити копійку в себе вдома. Коли на Закарпаттю ані єдного завода, ні єдної фабрики Україна не поклала щоби мож заробити копійку. Прийшли мадяри поклали завод. Прийшли німці поклали завод. Прийшли італьянці поклали швейну. Всьо, на тому всьо кінчило. А розумієте уж на цих мізерних заводах на всьо закарпатцю …(1-2сл) і нам приходиться іти позирати чехи. За во тим всіх чеха. …його мать. І далі ви ще кажете Закарпаття не Україна. Складаємо ми на х*й петицію й*бану і відділяємо Закарпаття від Україна. А закарпатських хлопців із фронта вертає на домі…», та закінчується фразами: «…Це так. 300 раз подумайте над тим як писати закарпатцю чого не говориш по українську. А на счот петиції задумайтеся», які містять публічні заклики до дій, спрямованих на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.110 КК України, тобто розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення умисних дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, у ході розвитку подій, пов`язаних з військовою агресією РФ, ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену загальну мету, та умисел щодо досягнення кінцевої мети виправдовування збройної агресії РФ проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОСО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу "Друзі" акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", розмістив матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання в Україні, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОСО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу «Друзі» акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", ІНФОРМАЦІЯ_6 розмістив за адресою " ІНФОРМАЦІЯ_7 " відеопублікацію під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", зміст якої починається фразами: «Люди добрі. Перше запитання. Хоч одна ракета прилетіла в наші так звані села навколо наших обласних центрів? Хоч одна ракета прилетіла в Конче-Заспі? Хоч одна ракета прилетіла в якісь центри прийняття рішень? Ні. Я готовий вже завтра йти на війну пліч о пліч з сином ОСОБА_9 , з сином ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Порошенками, і т.д. Шмигалями так. З ними пліч о пліч іти. А якщо цю війну, яку організували нам договірну. Я переконаний, що вона договірна. Всі знали, що ця війна буде договірна…», та закінчується фразами: «..Якщо у нас в Україні тисячі наших людей хворіють на рак, мають серцево-судинні захворювання, я приїжджав особисто в нас у Львові в цей Охматдєт да. Ну, там просто біда страшна. І нема ліків для забезпечення здоров`я і потрібних ліків для лікування цих людей. А тут цю барматуху везуть зі всього світу і роздають всім безкоштовно. Ну люди добрі, ну скільки ви будете вірити у сир в мишоловці?», у яких міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свої протиправні дії, він же ж, перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОКО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу "Друзі" акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", ІНФОРМАЦІЯ_9 розмістив за адресою " ІНФОРМАЦІЯ_10 " відео публікацію у виконанні російською мовою під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_11 смотреть до конца!!! Это и есть причина войны!», зміст якої починається фразами: "А ведь Жириновский говорил об Украине как новом Израиле еще в 2004 году в программе "2 против одного" на Санк-Петербуржском телевидении. Говорил и о том, что славянское население потребуется сократить. То есть подготовка идет вот к такому государству. Поэтому в этом смысле часть русских людей погибнет ни за что. Евросоюз, это все их придумка. Они у нас придумали устроить коммунистический интернационал, не получилось, это же они делают евреи Брюссель. Евросоюз, и НАТО и продвижение на восток. Это все они. Все войны затеяли они банкиры еврейские. Даже собственный народ они отдали…»,та закінчується фразами: "… По кабалистическим расчетам ОСОБА_12 новый Израиль в Украине возникнет в 31-ом году. А по расчетам команды Беркута в 29-ом. Корня антисемитизма никто не знает. В первую очередь евреи не знают, за что их ненавидят. Они считают, что из зависти из за какой-то. Название "Небесный Иерусалим" взят из Апокалипсиса. Для выдавливания славян с земель Украины были запланированы военные действия. То есть подготовка идет вот к такому государству. Поэтому в этом смысле часть русских людей погибнет ни за что", у яких міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свої протиправні дії, він же ж, перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОСО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу "Друзі" акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", ІНФОРМАЦІЯ_9 розмістив за адресою " ІНФОРМАЦІЯ_12 " відео публікацію у виконанні російською мовою під назвою: " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", зміст якої починається фразами: "На ваш вопрос ответила корпорация Ренд от 25 января 22 года до начала СВО в сети появился документ, который назывался "Спасение Америки ослабление Германии". Излагаю тезисно ну почти. Первый тезис Экономика США может быть спасена только в случае мощного финансово материального вливания из вне. Второй тезис Единственная зона откуда может произойти вливание Евросоюз. Единственный камень преткновения на этом пути это Германия. Нужно вызвать кризис в Германии, что бы капитал побежал в Соединенные Штаты. Как вызвать кризис в Германии? Германия зависит от русской энергетики. Нужно сделать так, чтобы она ее лишилась. Как это сделать? Нужно стравить Германию и Россию на Украине…», та закінчується фразами: "…И главная мысль, которая звучала, она завуалированная, но вполне понятно, что не достаточно крупной пандемии что бы обосновать вот этот финансовый кризис. В который погружается мир. Нужны более серьёзные средства", у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свої протиправні дії, він же ж, перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОСО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу "Друзі" акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", ІНФОРМАЦІЯ_14 розмістив за адресою " ІНФОРМАЦІЯ_15 " відеопублікацію у виконанні російською мовою під назвою: "Советник экс-президента Украины Кучмы Соскин: Через 2-3 года украинские мужчины станут большой редкостью. Через шесть лет мужчин на Украине не останется!", зміст якої починається фразами: "По сути идет полномасштабное абсолютно тотальное убийство украинских мужчин. Берем Зеленского, его небольшую группу это партия войны, которая нарушила Конституцию Украины однозначно. Которая по сути совершила узурпацию, создана клика(???) иначе это назвать нельзя. Конституцию почитайте. И которая, эта небольшая группа людей, в каком-то состоянии ну, вполне неадекватное, я считаю состояние, считает, что она может забирать в 21-ом веке насильно миллионы мужчин украинцев и отправлять их на бойню…", та закінчується фразами: "А давал ли кто-то ОСОБА_13 , "Слугам народа", мандат на уничтожение украинских мужчин. Я думаю, - нет. Его избирали, его когда избирали, ему такой мандат на убийство не давали, на войну не давали, на убийства не давали. ОСОБА_14 давали мандат и "Слугам народа" на мир. И он обещал, что будет НОМЕР_1 , что войны не будет. То есть он обманул. Ну как во всем обманул.", у яких міститься виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свої протиправні дії, він же ж, перебуваючи за адресою свого постійного місця проживання, за допомогою власного мобільного телефону марки "РОСО", використовуючи вказаний вище акаунт, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі Інтернет "Facebook", які відвідували (відвідуватимуть) електронну сторінку (акаунт) " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі, котрі додані до розділу "Друзі" акаунту з мережевим псевдонімом " ОСОБА_8 ", ІНФОРМАЦІЯ_16 розмістив за адресою " ІНФОРМАЦІЯ_17 " відео-пулікацію у виконанні російською мовою під назвою: " ОСОБА_15 об Украине "Это все не просто так", зміст якої розпочинається фразами: "Более того был такой человек, его звали Любавичевский Ребе. Да, но это основатель секты Хабад. Я очень много читал о нем материалов различных. Так вот он говорил следующее, - Что вся территория СССР бывшая постсоветская, да, будет подвергнута тотальному разгрому, геноциду, доведена до нищеты, до разрухи, до ну в общем до впадения в каменный век. Но затем, - говорит, - мы простим, мы простим татар, русских. А что значит простим? Ну. За хазар? Да, да, что мы как бы простим, и дальше как бы это вот… накажем и простим, кроме, - говорит, - украинцев и Украины. Этих, - говорит, - мы не простим никогда. Ни за ОСОБА_16 , ни за, ни за вот за всё. За погромы, за ОСОБА_17 , за Махно…", та закінчується фразами: "Но нужно помнить, что украинский народ это в большинство своем, это был очень антисемитский народ, который нас преследовал, уничтожал. Одним из самых больших уничтожений еврейского народа это было через украинцев. Это когда было во времена Богдана Хмельницкого примерно 400 лет тому назад, 450 плюс минус лет тому назад", у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.436-2 КК України, тобто поширення матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю та беззастережно.

Додаткові обов`язки для обвинуваченого ОСОБА_4 які були б пов`язані з співпрацею у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, угодою не передбачається.

Покарання, узгоджене сторонами угоди та на призначення якого згідний обвинувачений ОСОБА_4 : за ч.1 ст.110 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна; за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим покаранням, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, а саме: для прокурора, обвинуваченого та його захисника є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу та наслідки невиконання угоди сторонам зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам ст.472 КПК України та укладена добровільно. Наслідки затвердження даної угоди йому зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю, угоду про визнання ним винуватості просить затвердити, оскільки укладена ним добровільно і він погоджується на покарання узгоджене в угоді.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим, оскільки угода була укладена за його присутності ОСОБА_4 добровільно, і останній погодився на покарання узгоджене в угоді.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з того, що відповідно до ст.468 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ч.4 ст.12 КК України віднесені до нетяжких злочинів, Міра покарання погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.110 КК України та санкції ч.2 ст.436-2 КК України. Складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень відповідає правилам ч.1 ст.70 КК України. Застосування іспитового строку, беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності (а.с.33), є пенсіонером (а.с.50) має постійне проживання та сім`ю, у якій виховується малолітня дочка (а.с.41-42, 53, 57), яка хворіє (а.с54), виключно позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.35), ДОП СП ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області характеризується негативно (а.с.36), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.34,38), враховуючи пом`якшуючі вину обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, з 09 січня 2024 року по час розгляду кримінального провадження в суді до кримінальної та/або адміністративної відповідальності не притягався (а.с.40), підлягає звільненню від відбування покарання з іспитовим строком, та відповідає правилам ст.75 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4, ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого угодою покарання.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

До обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 березня 2024 року (а.с.61-62) на мобільний телефон марки "РОСО", серійний номер НОМЕР_2 із карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та полімерним чохлом чорного кольору скасувати.

До речових доказів мобільного телефону марки "РОСО", серійний номер НОМЕР_2 із карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та полімерним чохлом чорного кольору (а.с.59-60), які знаходяться у кімнаті РД ОВС СВ УСБУ у Волинській області (а.с.63), відповідно до ст.96-1, ст.96-2 КК України суд застосовує спеціальну конфіскацію.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 17038,80 грн. за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи висновок №259 від 21 лютого 2024 року (а.с.58).

Керуючись ст.314, ст.370, ст.373, ст.374, ст.474, ст.475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 16 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0000003 від 09 січня 2024 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України та призначити покарання:

за ч.1 ст.110 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки без конфіскації майна;

за ч.2 ст.436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нових кримінальних правопорушень, і виконає покладені на нього судом, згідно ст.76 КК України обов`язки: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації у орган з питань пробації.

Початок іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку, тобто з 02 липня 2024року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12 березня 2024 року на майно скасувати.

До речових доказів мобільного телефону марки "РОСО", серійний номер НОМЕР_2 із карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 та полімерним чохлом чорного кольору, відповідно до ст.96-1, ст.96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 17038 (сімнадцять тисяч тридцять вісім) грн. 80 коп. судових витрат.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Після проголошення резолютивної частини вироку, в порядку передбаченому ч.15 ст.615 КПК України, вручити учасникам провадження копії повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1