Справа № 359/1928/24
Провадження № 1 -в/359/111/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представників колонії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

22.02.2024 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У поданому клопотанні ОСОБА_7 зазначив, що він має право на дострокове звільнення з ДУ «Бориспільська виправна колонія №119». Своєю поведінкою він довів своє виправлення, має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці., здобув освіту зварювальника, на даний час відвідує духовно-релігійні гуртки. Свою вину у злочині визнав повністю, щиро розкаявся. Дома на нього чекає цивільна дружина та троє дітей. Після звільнення з місць позбавлення волі має намір піти воювати. Тому, зважаючи на те, що він став на шлях виправлення, просив таке клопотання задовольнити.

В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 підтримав та просив звільнити останнього умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Представник колонії з приводу задоволення клопотання засудженого заперечив, оскільки ОСОБА_7 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, думку захисника прокурора та представника колонії, ознайомившись з матеріалами клопотання з додатками та особової справи в їх сукупності, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений за вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. Початок строку відбування покарання 22.09.2020 року, кінець строку 22.09.2025 року.

Вимогами п. 2 ч. 3 статті 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді, зокрема, позбавлення волі, може бути застосоване умовно - дострокове звільнення після фактичного відбуття засудженими не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення ним умисного тяжкого злочину, за який йому було призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На даний час фактично відбув більше двох третин строку покарання.

Разом з цим, як зазначено в п. 2 Постанови Пленуму «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Відповідно до ч. 1ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Як вбачається з наданої суду характеристики на засудженого від 11.04.2024 року, ОСОБА_7 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 22.09.2020 року. Під час перебування в державній установі «Чернігівський СІЗО», зарекомендував себе посередньо. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався.

З 09.12.2020 року відбуває покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія (№ 119)». За час відбування покарання характеризується посередньо, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 1 заохочення від 14.04.2022 року. За допущене порушення встановленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у порушенні локалізації, порушенні розпорядку дня, зберіганні заборонених предметів та у порушенні форми одягу. На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. На профілактичному обліку установи не перебуває.

Засуджений нетривалий час був працевлаштований в майстерні установи, а саме: на дільниці «Ремонту піддонів». На даний час не працює так як не має бажання.

Намагається утримувати спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті і порядку, однак не завжди має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання передбачених законом норм вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, але робить це під контролем.

Окрім того, згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_7 бере активну участь у програмах/заходах, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками. Усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Засуджений має бажання змінити своє життя, намагається робити деякі кроки, однак це має нечіткий характер, приймає участь у програмах ДВВ а саме: « Духовне відродження» та «Професія».

Термін настання пільги за статтею 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокового звільнення від покарання - 22.01.2024 року. Рішенням комісії установи від 26.01.2024 року засудженому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки останній не довів своє виправлення. Відповідно до оцінки ризику вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення, такий ризик у останнього оцінюється як середній, а ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Відповідно до ст. ст. 50,65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З аналізу наведених норм закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до кінця строку відбуття покарання ще залишається досить тривалий проміжок часу, оскільки його кінець (згідно даних установи відбування покарання) припадає на 22.09.2025 року, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, та з огляду на суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд дійшов до висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_7 , є недоцільним.

За таких обставин суд вважає, що в судовому засіданні не здобуто достатньо доказів, які б переконливо, поза розумним сумнівом, свідчили про те, що засуджений ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому у задоволенні клопотання останнього про його умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Чернігівського апеляційного суду від 13.10.2020 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 14.05.2024 року.

Суддя ОСОБА_1