Справа № 513/143/24
Провадження № 1-кп/513/69/24
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата Одеської області матеріали кримінального провадження за № 0000067 від 21.03.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Плахтіївка Саратського району Одеської області, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Саратського районного суду Одеської області від 05.12.2023 за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 на початку 2023 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, в будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, використовуючи власний мобільний телефон марки "REDMI", модель "21061119DG", ІМЕІ-код 1 " НОМЕР_1 ", ІМЕІ-код НОМЕР_2 " НОМЕР_3 " в соціальній мережі "Instagram" створив аккаунт "Olek.sandr5309".

У зазначеному аккаунті 18 березня 2023 року ОСОБА_4 розмістив неправдивий пост про надання послуг із закриття банківських та мікрозаймових заборгованостей, які не мав на меті реалізовувати.

Того ж дня ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон "REDMI", модель "21061119DG", ІМЕІ-код 1 " НОМЕР_1 ", ІМЕІ-код НОМЕР_2 " НОМЕР_4 " у ході спілкування з потерпілою ОСОБА_5 , яка мала намір отримати послугу із закриття кредитів, представившись представником компанії шляхом обману, запевнив останню у правдивості оголошення, повідомив умови оплати, на що потерпіла повідомила, що її потрібно поміркувати.

Згідно оговорених домовленостей ОСОБА_5 , 18 березня 2023 року здійснила переказ грошових коштів чотирма переказами в розмірі 2000 гривень, 2500 гривень, 1600 гривень та 2000 гривень, загальною сумою 8100 гривень на наданий попередньо ОСОБА_4 банківський рахунок AT "Акцент Банк" № НОМЕР_5 , які ОСОБА_4 перерахував на власну банківську картку № НОМЕР_6 відкриту в АТ КБ "ПриватБанк" та в подальшому заволодів, розпорядившись ними на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Потерпіла ОСОБА_5 була належним чином повідомленою про день, час та місце судового засідання, до суду не прибула. До суду надійшла заява потерпілої про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має у зв`язку із повним відшкодуванням завданого збитку, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду (а.с. 21).

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин, суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та допитав обвинуваченого і дослідив документи, що стосуються характеристики обвинуваченого та речових доказів.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України за правовою кваліфікацією: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК, повністю визнав вину та щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, працює за наймом, проживає з матір`ю та двома неповнолітніми братами, не перебуває на обліку нарколога та психіатра.

У відповідності до ст.66 КК України щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 .

Судом не встановлено обставин, які за положеннями ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 .

Ураховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, вік та стан здоров`я ОСОБА_4 , який не є собою з інвалідністю та не досяг пенсійного віку, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч.1 ст. 190 КК України.

За змістом частин 1,2 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань в межах, визначених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує правовий висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 23 вересня 2019 року у справі № 199/1496/17: "Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК."

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений попереднім вироком Саратського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року за вчинення 12 травня 2023 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1(один) рік та на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік. Вирок набрав законної сили 05 січня 2024 року.

За даним вироком ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального проступку, який скоєно 18 березня 2023 року, тобто до засудження його за вироком Саратського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року, а тому після призначення покарання за даним вироком належить призначити остаточне покарання ОСОБА_4 відповідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком суду більш суворим покаранням, призначеним даним вироком.

З урахуванням щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного повного відшкодування завданого збитку суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, а тому суд вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти на нього під час іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувати.

Керуючись ст.ст.368-371, 373- 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Саратського районного суду Одеської області від 05 грудня 2023 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) мсяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Саратському районному суді.

Суддя ОСОБА_1