Справа № 308/5718/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2024 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 19.03.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатська область, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , приблизно в 2000 року, точну дату, час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з прямим умислом, відшукав особу, анкетних даних досудовим розслідуванням якої не встановлено, з яким досягнув домовленості, щодо підроблення на його ім`я офіційного документа, який видається установою та в подальшому, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій надав невідомій особі недійсне посвідчення водія з своїми персональними даними, з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія.

Після цього, ОСОБА_3 , орієнтовно в 2000 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, отримав в м. Ужгороді, Закарпатської області від невстановленої особи виготовлений на його ім`я підроблений документ, а саме, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.11.1996, яке надає право керувати транспортними засобами категорії «А, В, С».

Крім того, 02.05.2023, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Дейво Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по АДРЕСА_2 , був зупинений працівниками УПП, яким при оформленні матеріалів порушення ПДР, о 20 годині 48 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, достовірно знаючи, що він не отримував посвідчення водія передбаченим законом шляхом, пред`явив інспектору взводу 2 роти 2 батальйону патрульної поліції в Закарпатській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 завідомо підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія на власне ім`я серії НОМЕР_1 від 07.11.1996, бланк якого за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України та не містить спеціальних елементів захисту.

Відповідно до відповіді від 21.03.2024 за №31/28/2-2141 із ТСЦ 2141 встановлено, що згідно з обліками Єдиного державного реєстру МВС станом на 20.03.2024 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 , не видавалося.

Відповідно до обліків Єдиного державного реєстру МВС посвідчення водія серії НОМЕР_1 значиться на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.03.2000 року, було видане та зазначене посвідчення значиться здане в архів.

Вказані дії ОСОБА_3 згідно з обвинувальним актом кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченим. Разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також в обвинувальному акті наявне клопотання сторони обвинувачення про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України: пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України: використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненим ним кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), дані про особу обвинуваченого, який звертався до по медичну допомогу у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» та лікувався стаціонарно: 28.03.2016-06.05.2016; 10.07.2021-19.07.2021, діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття.

Обставиною, визначеною ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, а також обставин, що обтяжує покарання, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, за наявності альтернативних санкцій, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При цьому враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, суд приходить до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування ним покарання, призначеного за даним вироком, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що упаковано в спеціальний пакет НПУ №PSP 1373804, та оптичний диск «DVD-R» із записами з нагрудних відеореєстраторів щодо події, яка мала місце 02.05.2024, які зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1