Справа № 357/7585/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000329 від 07.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.03.2023 вироком Білоцерківського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 рік; 28.02.2024 знятий з обліку Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, у зв`язку із закінченням іспитового строку

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_3 , 07 травня 2024 року близько 17 години, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов сріблястий блістер із вмістом таблетки білого кольору, ззовні схожу на наркотичний засіб метадон (фенадон).

Надалі за зовнішніми ознаками переконався, що знайдена ним таблетка білого кольору містить наркотичний засіб, а саме «метадон» (фенадон), оскільки в минулому мав досвід вживання, та в подальшому ОСОБА_3 поклав його до правої кишені своїх штанів та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Після цього, 07 травня 2024 року у період часу з 17 години 34 хвилини по 17 годину 38 хвилину в ході проведення огляду місця події ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , добровільно видав таблетку білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в таблетці становить 0,022 г, який ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення; 21.11.2002 знятий з військового обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як «Переданий в кадрові органи МВС»; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від опіоїдів з 2003 року; за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходио, громадський порядок не порушує, в конфліктних ситуаціях із сусідами не помічений.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За таких обставин, на переконання суду, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним та іншими нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у виді обмеження волі на певний строк. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не працює, йому не може бути призначене покарання у виді штрафу та виправних робіт.

Суд, з огляду на особу обвинуваченого, також не знаходить підстав для призначення покарання у виді пробаційного нагляду.

Покарання у виді обмеження волі, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Водночас з огляду на вищевказані обставини суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку мінімального терміну.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів слід покласти на ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речові докази: таблетку білого кольору, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), массою 0,022 г, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_5