УХВАЛА

16 травня 2024 року

м. Київ

справа № 201/9027/23

провадження № 51-2599 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року щодо останнього,

установив:

відповідно до змісту касаційної скарги, 15 лютого 2024 року Дніпровський апеляційний суд, за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, скасував вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2023 року в частині призначеного ОСОБА_5 основного і додаткового покарання та звільнення від відбування основного покарання з випробуванням і ухвалив новий вирок, яким призначив засудженому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. В іншій частині залишив вирок без зміни.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника належить залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Проте у касаційній скарзі захисника відсутнє належне формулювання його вимог із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги, та яке б узгоджувалося із повноваженнями суду касаційної інстанції.

Як убачається із змісту касаційної скарги захисник не погоджується із вироком суду апеляційної інстанції, вказуючи на його суворість і просить змінити його шляхом застосування положення ст. 75 КК України.

Проте, формулюючи вимоги про звільнення засудженого від відбування основного покарання з випробуванням, захисник, зокрема, просить суд касаційної інстанції призначити основне покарання ОСОБА_5 у виді 4 років позбавлення волі і додаткове - 3 роки, що є фактично посиленням призначеного вироком апеляційного суду основного та додаткового покарання.

Крім того касаційна скарга не відповідає вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України, оскільки до неї не додано копій судових рішень, які оскаржуються.

Тому наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.

Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.

Щодо клопотання захисника стосовно зупинення виконання вироку, колегія суддів зазначає, що вирішення даного питання можливе лише в разі прийняття касаційним судом рішення про відкриття касаційного провадження у порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК України.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 15 лютого 2024 рокущодо останнього залишити без руху, надавши скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6