ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3799/24
Провадження № 1-кс/362/457/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , щодо незаконного утримання, у порядку ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и в:

31.05.2014 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області через систему Електронний суд надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах ОСОБА_3 , щодо незаконного утримання, у порядку ст. 206 КПК України, у якому порушується питання про негайне звільнення ОСОБА_3 з під варти.

Вказуючи на те, що 30.05.2024 року об 11 год. 31 хв. оперативними працівниками Департаменту стратегічного розслідування Національної поліції України було затримано ОСОБА_3 . Того ж дня о 15 год. 25 хв. старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 складено протокол затримання ОСОБА_3 в приміщенні ГУНП в Київській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де він знаходився станом на 16.45. Стало відомо, що о 17.30 ОСОБА_3 в незаконний спосіб перемістили до Ізолятору тимчасового тримання в місті Васильків. Стало відомо, що о 17.30 ОСОБА_3 в незаконний спосіб перемістили до Ізолятору тимчасового тримання в місті Васильків. Вважають, що затримання та подальше обмеження свободи ОСОБА_3 здійснюється за відсутності правових підстав для позбавлення свободи особи, з огляду на наступне. З протоколу затримання від 30.05.2024 вбачається, що слідчими управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001056 від 12.12.2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому слідчий посилається на підставу затримання, яка не передбачена ст. 208 КПК, зазначивши, як підставу затримання без ухвали слідчого судді: «затримання особи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється в його вчиненні». Дана підстава не відповідає дійсності, оскільки затримання відбулося під час обшуку, що санкціонований ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2024 (справа № 759/10395/24). Відповідно на момент оголошення ухвали подія злочину вже відбулася. З огляду на те, що ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 була видана 22.05.2024, а обшук квартири та затримання ОСОБА_3 відбулося лише 30.05.2024 можна дійти висновку, що затримання особи не було здійснено безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У клопотанні зазначені відомості про те, що ОСОБА_3 затриманий старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 ..

Як убачається з клопотання адвоката останній був затриманий 30.05.2024 року відповідно до ст. 208 КПК України, що також підтверджується протоколом затримання особи від 30.05.2024 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

Враховуючи, що на час звернення захисника з даним клопотанням до слідчого судді, а також на час вивчення клопотання слідчим суддею, 60 годин з моменту затримання ОСОБА_3 не сплинуло, а тому у слідчого судді відсутні правові підстави для винесення ухвали щодо негайного звільнення ОСОБА_3 з під варти та визнання затримання незаконним.

Тобто, положення ст. 206 КПК України поширюються на випадки утримання особи під вартою понад 60 годин з моменту затримання без ухвали слідчого судді, перевищення граничного строку тримання під вартою та зволікання у доставці особи до суду.

Питання законності затримання особи самі по собі окремому розгляду не підлягають, а перевіряються в разі наявності підстав для доставки в порядку ст. 206 КПК України, а також у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному, подальшого судового розгляду.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Дана позиція також узгоджується з Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 (справа № 766/22242/17).

Враховуючи, що відсутні правові підстави для негайного звільнення з під варти ОСОБА_3 для з`ясування підстав позбавлення свободи та визнання затримання незаконним на даній стадії розгляду клопотання, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, згідно наданої відповіді начальника ІТТ №7 ГУНП в Київській області на запит суду, що ОСОБА_3 вибув із ІТТ №7 ГУНП в Київській області до Святошинського районного суду м. Києва, що знаходиться за межами територіальної юрисдикції Васильківського міськрайонного суду Київської області.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами статтями 26, 206 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 , щодо незаконного утримання, у порядку ст. 206 КПК України, відмовити.

Ухвала на підставі ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Текст ухвали виготовлено 31.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6