ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5468/24 Номер провадження 11-сс/814/404/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 24 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2024 року за №0000496, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_10 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 20 липня 2024 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Водночас, урахувавши наведені вище обставини, слідчий суддя дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 24 травня 2024 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що клопотання сторони обвинувачення не відповідає вимогам закону та нею не було доведено: наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України; неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не судимий, має: зареєстроване місце проживання, стійкі соціальні зв`язки з родиною, дотримувався належної процесуальної поведінки, надає показання щодо обставин події, активно сприяє слідству й дані щодо його негативної репутації є відсутніми.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2024 року за №0000496 (а.п.5).

Досудовим розслідуванням установлено, що 22 травня 2024 року приблизно о 17 годині ОСОБА_8 у домогосподарстві по АДРЕСА_2 у процесі спільного вживання алкогольних напоїв під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 на грунті раптово виниклих ревнощів, діючи з метою вбивства, поштовхом лівої руки повалив ОСОБА_11 на підлогу та затим наніс їй клинком леза кухонного ножа, який тримав у правій руці, два удари в ділянку грудної клітини зліва, заподіявши ОСОБА_11 поранення грудної клітини зліва, одне з яких проникає в грудну порожнину з ушкодженням діафрагми та селезінки.

Тим самим ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 - у зв`язку з опором ОСОБА_11 , втручанням свідка конфлікту ОСОБА_12 та наданням їй медичної допомоги в закладі охорони здоров`я.

23 травня 2024 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (а.п.22-23).

24 травня 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, й неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-49).

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та розмір застави йому не визначав.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини щодо необхідності застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми, на цьому етапі розслідування доказами, й у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим (із урахуванням положень ч.3 ст.68 КК України) від 7 до 10 років позбавлення волі, особу підозрюваного, який неодружений, не працює, не має: законного джерела доходу й міцних соціальних зв`язків, характеризується як особа, яка зловживає алкогольними напоями, та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними: протоколів допитів потерпілої ОСОБА_11 від 29 травня 2024 року та свідка ОСОБА_12 (брата потерпілої) від 23 травня 2024 року, які підтвердили те, що між ОСОБА_11 та її співмешканцем ОСОБА_8 , який постійно вживав алкогольні напої, часто виникали конфлікти із застосуванням підозрюваним до неї сили. 22 травня 2024 року в домогосподарстві за місцем проживання ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 потерпіла, ОСОБА_12 та ОСОБА_8 спільно вживали алкогольні напої, після чого ввечері підозрюваний на грунті конфлікту поштовхом повалив її на підлогу та наніс їй ножем два удари в ділянку грудної клітини, від чого вона втратила свідомість. Як підтвердив ОСОБА_12 , далі він викликав поліцію та екстренну медичну допомогу, а підозрюваний погрожував йому (а.п.11-13, 46-48); висновку щодо результатів медичного огляду №822, відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_8 22 травня 2024 року в стані алкогольного сп`яніння (а.п.17); протоколу огляду місця події по АДРЕСА_2 від 22 травня 2024 року, в ході якого в будинку виявлено й вилучено, зокрема, кухонний ніж, сліди речовини бурого кольору (а.п.25-28); довідки КП «Друга міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» №298, згідно з якою 22 травня 2024 року ОСОБА_11 було госпіталізовано за фактом заподіяння їй проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням діафрагми та селезінки (а.п.8), а також іншими доказами в кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в цьому кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому твердження захисника в судовому засіданні апеляційної інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_8 замаху на вбивство ОСОБА_11 позбавлені підстав.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в цьому кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні й доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Усупереч доводам апелянта, встановлені під час розгляду клопотання й апеляційної скарги обставини в їх сукупності не свідчать про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, що могли би слугувати достатнім стримуючим фактором для забезпечення його належної процесуальної поведінки з огляду на всі обставини провадження в їх сукупності.

Посилання ж захисника на відсутність даних щодо негативної репутації підозрюваного спростовуються даними протоколів допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 від 23 травня 2024 року та потерпілої ОСОБА_11 від 29 травня 2024 року, відповідно до яких ОСОБА_8 характеризується як особа, яка часто вчиняє конфліктні ситуації та зловживає алкогольними напоями (а.п.11-13, 29-30, 46-48).

Колегія суддів ураховує те, що підозрюваний не судимий, між тим, раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.30-31), має: місце проживання, родину, однак ці дані з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують висновки слідчого судді про неможливість запобігти ряду ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання.

Так, відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, пов`язаного з посяганням у стані алкогольного на життя потерпілої шляхом нанесення їй знаряддям злочину (ножем) ударів у ділянку розташування життєво-важливих органів, заподіяння в такий спосіб, як наслідок, тяжкої шкоди її здоров`ю, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя в ході прийняття рішення про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними.

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, як просить сторона захисту.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства до потерпілої та посяганням на її життя.

Тому, враховуючи встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, наведені вище підстави, передбачені ст.178 КПК України, то слідчий суддя правильно не визначив розмір застави підозрюваному.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 24 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4