Справа № 675/884/21
Провадження № 1-кп/675/4/2024
У Х В А Л А

"15" березня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої - ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізяслав у режимі відеоконференції клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000248 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст.309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Під час розгляду вказаного кримінального провадження прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 із забороною їй з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв залишати житло: АДРЕСА_1 ,та покладення відповідних обов`язків у відповідності зі ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи внесене клопотання, прокурор вказує, що в разі необрання запобіжного заходу обвинувачена може переховуватися від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи, з огляду на її особу не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора та вказали, що обвинувачена на даний час є працевлаштована у КП «Київський метрополітен» на посаді оператор електродепо метрополітену, та графік її роботу є мінливим і супроводжується нічними змінами, а тому клопочуться перед судом про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

Заслухавши доводи прокурора, обвинуваченої та її захисника, суд приходить до наступних висновків.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 310, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, судом враховуються дані про її особу, яка не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину. Разом з тим, судом також враховується, кількість епізодів та в чому саме ОСОБА_4 обвинувачується: - у придбані та зберіганні без мети збуту наркотичний засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб; - у незаконному вирощуванні конопель, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 307, 311 КК України, за попередньою змовою групою осіб з метою збуту; - у незаконному зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб; - у незаконній організації та утриманні місць для незаконного виготовлення психотропних речовин, з корисливих мотивів, групою осіб; - у незаконному зберіганні та перевезенні з метою збуту, а також в незаконному збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, вчиненому повторно, у великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст.310, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, санкціями яких, зокрема ч. 2 ст. 307 КК України передбачено позбавлення волі строком від 6 до 10 років із конфіскацією майна.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом об`єктивно враховано, що в даному кримінальному провадженні судовий розгляд знаходиться на стадії дослідження доказів, не допитані свідки та обвинувачена, що не виключає існування ризиків щодо переховування обвинуваченої від суду.

На переконання суду, висунуте обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України, які мають підвищений ступінь суспільної небезпеки та обставини, що зазначені вище, у своїй сукупності свідчать про те, що і надалі продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження.

Доводи сторони захисту, які викладені у клопотанні про наявність достатніх доказів, які б свідчили про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема і у виді особистого зобов`язання, в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

Наявні в суду дані на обвинувачену ОСОБА_4 та загалом обставини, на які покликається захисник щодо підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, на відповідній стадії судового процесу не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором, оскільки стороною захисту не долучено доказів, щодо виконання ОСОБА_4 своїх трудових обов`язків у нічний час.

Таким чином, на думку суду та обставина, що ОСОБА_4 з 15.02.2024 є працевлаштованою до КП «Київський метрополітен» не є визначальним при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, так як вказана обставина не спростовує доводи клопотання прокурора, щодо можливості обвинуваченою виконувати відповідні обов`язки у нічний час.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності безумовно вказують про те, що існують ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і його подальшого продовження під час досудового розслідування та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Необхідно наголосити і на тому, що наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених ним в судовому засіданні.

До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованим обвинуваченням у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину є підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечать належного виконання покладених на обвинувачену обов`язків. Так, очевидно, що особисте зобов`язання не є дієвим у вказаному кримінальному провадженні з огляду на вказане вище і сам характер та тяжкість інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором згідно переліку.

На думку суду, виходячи з особи обвинуваченої, тяжкості інкримінованих їй кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виконання нею її процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчиняти будь-які кримінально карані дії, є доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді домашнього арешту на два місяці, тобто до 13.05.2024 року включно, натомість у задоволені клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 193-194, 196-197, 314, 315, 369-372, 395 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком по 13 травня 2024 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- з`являтися (прибувати) на виклик за першою вимогою до суду, прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду, прокурора;

- повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити обвинуваченій та захиснику для відома, прокурору та іншим відповідальним особам для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1