Справа № 932/3677/24
Провадження № 1-кс/932/1612/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовується тим, що у провадженні СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000576 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, у невстановлений у ході досудового слідства особи, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який помістив під водійське сидіння автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_1 , після чого, керуючи вказаним автомобілем, почав пересуватися вулицями міста Дніпра.

28.04.2024 приблизно о 11 год. 56 хв. автомобіль ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , був зупинений працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 та здійснено поверхневу перевірку вказаного транспортного засобу.

У подальшому, 28.04.2024 в період часу з 13 год. 32 хв. до 14 год. 40 хв., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , в присутності понятих, проведено огляд, під час якого, ОСОБА_4 добровільно надав для огляду та вилучення тканевий мішечок, всередині якого знаходилися поліетиленові пакетики з розфасованими у них особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», який ОСОБА_4 придбав та зберігав без мети збуту.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору масою 0,9717г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,8651 г.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 02.05.2024, речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору масами 0,787г, 0,802г, 0,693г, 0,947г, 1,011г, 0,673г, 0,813г, 0,846г, 0,715г, 0,823г, 0,989г, 0,697г, 0,952г, 0,663г, ІНФОРМАЦІЯ_2 є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 0,685г, 0,702г, 0,610г, 0,819г, 0,880г, 0,589г, 0,715г, 0,732г, 0,622г, 0,720г, 0,870г, 0,603г, 0,828г, 0,580г, 0,664г, 0,709г, 0,621г, 0, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за ст. 309 КК України, кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України.

31.05.2024 слідчим СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_4 винятковий запобіжний захід, оскільки встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозра є обґрунтованою, ОСОБА_4 раніше судимий та не має соціальних зв`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний не визнав підозру, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки в іншому кримінальному провадженні до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави, і він виконує всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того, він є наркозалежною особою та потребує лікування.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та підозрюваного, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Встановлено, що у провадженні СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000576 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, у невстановлений у ході досудового слідства особи, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який помістив під водійське сидіння автомобіля ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_1 , після чого, керуючи вказаним автомобілем, почав пересуватися вулицями міста Дніпра.

28.04.2024 приблизно о 11 год. 56 хв. автомобіль ВАЗ 21043 р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , був зупинений працівниками поліції за адресою: АДРЕСА_2 та здійснено поверхневу перевірку вказаного транспортного засобу.

У подальшому, 28.04.2024 в період часу з 13 год. 32 хв. до 14 год. 40 хв., знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , в присутності понятих, проведено огляд, під час якого, ОСОБА_4 добровільно надав для огляду та вилучення тканевий мішечок, всередині якого знаходилися поліетиленові пакетики з розфасованими у них особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс», який ОСОБА_4 придбав та зберігав без мети збуту.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме висновками експерта про призначення судової експертизи наркотичних засобів №CE-19/104-24/18363-НЗПРАП від 03.05.2024, №CE-19/104-24/18364-НЗПРАП від 023.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; відео з боді камер УПП в Дніпропетровській області; висновком експерта про призначення судово-трасологічної експертизи за експертною діяльністю 4.6. (дактилоскопічне дослідження) №CE-19/104-24/21098-Д від 20.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Таким чином, зібрані слідством докази прямо вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що ОСОБА_4 скоїв нетяжкий злочин, за який передбачено покарання як у вигляді штрафу у розмірі від 2 до 5 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, так і у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років. Розуміючи таку тяжкість покарання та можливість виправлення ОСОБА_4 без призначення реального покарання у вигляді позбавлення волі, останній не буде переховуватись від слідства й суду. Крім того, в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_4 вніс заставу і виконує покладені на нього обов`язки.

Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений прокурором, оскільки релевантна обставина для визначення ймовірності переховування, а саме тяжкість покарання, є такого ступеню, що не може стимулювати підозрюваного до ухилення від явки до слідчих органів.

Що стосується ризику, передбачено п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то в даному кримінальному провадженню немає потерпілого, а свідки є переважно працівники поліції, тому впливати на цих учасників провадження є недоцільним, а подекуди й взагалі неможливим. Це вказує на не доведеність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З приводу ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний вживає наркотичні засоби, а отже може вчинити новий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Відтак, цей ризик є доведеним.

З урахуванням тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, особи підозрюваного, стану здоров`я ОСОБА_4 (наркозалежний, потребує лікування), наявності постійного місця проживання, вважаю можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт за місцем проживання, встановивши заборону покидати житло у вечірній та нічний час, з покладенням процесуальних обов`язків.

Підстав для застосування виняткового запобіжного заходу не встановлено.

У рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Сам по собі факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення, хоч і повторно, та ймовірність призначення йому покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Це відповідає практиці Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у рішенні від 10.03.2009 року у справі «Биков проти росії», заява № 4378/02, п. 64, Суд зазначив, що тягар доказування при вирішенні питань щодо продовжуваного позбавлення особи волі не повинен перекладатися на затриману особу, щоб вона доводила б наявність причин, які б виправдовували її звільнення з-під варти (див. постанову Європейського Суду з прав людини від 26.07.2001 року у справі «Ілійков проти Болгарії», заява № 33977/96, § 85).

Відповідно до статті 5 § 3 Конвенції кожному, кого заарештовано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до встановленої практики Європейського Суду з прав людини, для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції, застосування такого заходу має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 р. у справі «Нештак проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74, від 14 жовтня 2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 2728 «Нечипорук і Йонкало проти України» (nechiporuk and yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 року, п. 196). Поміщення під варту відповідно до статті 5 § 1 Конвенції повинно відповідати принципу пропорційності (справа «Ladent v. Poland», заява № 11036/03, п. 55, ЕСПЧ 2008.

Слідчий суддя дійшов переконання, що прокурором не доведено, що інші запобіжні заходи не здатні запобігти єдиному доведеному ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків. У той же час, тримання під вартою не є видом покарання, і не застосовується з метою порушення становища підозрюваного, його прав та інтересів, або як прелюдія до призначення покарання, коли підозрюваний ще до ухвалення вироку розуміє, що його буде позбавлено волі без права на альтернативний вид покарання.

З огляду на обставини кримінального провадження, стан здоров`я підозрюваного, дотримання ним умов інших запобіжних заходів, не пов`язаних з обмеженням свободи, вважаю, що такий запобіжний захід як домашній арешт, є цілком достатнім для забезпечення процесуальної поведінки ОСОБА_4 та запобігання ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні клопотання та застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати це житло з 20 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-з`являтись (прибувати) за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не покидати територію м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даної ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло у вечірній та нічний час, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали встановити до 28.07.2024 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13