справа № 197/299/24
провадження № 1-кп/197/93/24
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у с-щі Широке кримінальне провадження у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Інгулець Дніпропетровської області, громадянки України, прож.: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 22.02.2024 близько о 19 години, ОСОБА_3 перебувала у кухонній кімнаті житлового будинку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , разом з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де разом відпочивали.

Під час спільної усної розмови, на ґрунті особистих суперечностей у ОСОБА_3 раптово виникло особисте неприязне ставлення до потерпілої ОСОБА_4 , що призвело до словесного конфлікту. Внаслідок чого у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний умисел на заподіяння останній фізичного болю. Реалізуючи вказаний раптово виниклий намір, діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_4 фізичного болю, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів гострої особистої неприязні, ОСОБА_5 знаходячись в зазначений час та місці, встала зі стільця та знаходячись позаду від потерпілої ОСОБА_4 , схопила останню своєю правою рукою, зігнутою у ліктьовому суглобі, за шию та почала міцно стискати ОСОБА_4 від чого потерпіла відчула фізичний біль.

Отже, своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_4 побої, які завдавали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

2.Своїми діями обвинувачена вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК, а саме насильницькі дії, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України:

«Стаття 126. Побої і мордування

1. Умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, -

карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 126 КК України, чинної на час вчинення діяння, зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.До обвинувального акта додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений також беззаперечно визнав свою винуватість.

8.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

9.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно обвинуваченого у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

10.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений, про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

11.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття.

Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину (рішення Верховного Суду у справі № 263/15605/17).

12.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

13.При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. ст. 65, 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

14.Обвинувачена вчинила умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

15.Суд також враховує те, що обвинувачена не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і лікарня-психіатра, працює, раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно, працює, що підтверджується відповідними довідками, характеристикою.

16. З урахуванням вказаних обстави та особи обвинуваченої, її щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також його майнового стану, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що винуватій достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

17.Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченої запобіжні заходи не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у відповідності до ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_6