Провадження № 1-кп/204/562/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000374 від 02 вересня 2023 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, одруженого, маючого вищу освіту, працюючого директором ФОП «ОСОБА_7 », маючого на утриманні двох малолітніх дійтей, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 приблизно о 20:25 ОСОБА_7 , знаходився на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення малолітньому потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, стоячи у повний зріст обличчям до малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , на відстані приблизно півметра, наніс один удар долонею правої руки в область обличчя ліворуч.

Внаслідок спричинених малолітньому потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, згідно висновку судово-медичного експерта №2951е від 13.09.2023, малолітньому потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: крововилив у під слизову лівої щоки, набряк м`яких тканин щічної ділянки зліва, забій лівої вушної раковини, що спричинені від дії не менш одного удару твердого предмету, навпіл жорсткої конструкції в термін, на який вказує обстежений, тобто 23.08.2023, які згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенн не визнав. Пояснив суду, що малолітнього ОСОБА_8 знає, він є його сусідом. До цього моменту ОСОБА_8 часто ображав його дочку та кілька разів бив її. 23.08.2023 малолітній потерпілий був надворі біля будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 виражався нецензурної лайкою вбік інших людей, тому він вирішив підійти та зробити йому зауваження. Після того як він зробив зауваження потерпілому, він почав грубо висловлюватись в його бік та кидатись на нього з кулаками, намагаючись вдарити. Він замахнувся, потерпілий присів, при цьому ударів ОСОБА_8 він не завдавав. Далі він пішов спілкуватись з його батьками. Також зазначив, що з потерпілим неможливо спілкуватись, оскільки він є дивною дитиною та не реагує на людей. Позовні вимоги, які були заявлені потерпілою стороною, не визнає, надав відзив на позовну заяву.

Малолітній потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що обвинуваченого знає та вже мав декілька разів з ним конфлікт з приводу того, що він нібито ображає дочку обвинуваченого. Подія відбулась 23.08.2023 ввечері на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . В цей день він гуляв на подвір`ї з іншими дітьми. Він підійшов на дитячий майданчик та взяв здутий м`яч. До нього підійшла жінка і почала звинувачувати його, що він пробив цей м`яч. Далі жінка відійшла від нього, а замість неї підійшов обвинувачений і почав ображати. Він відповів обвинуваченому, що це не він зробив, той не послухав його та долонею руки вдарив його у ліву щоку. Удар був сильний, однак синців у нього не було (також потерпілий вказував, що до цих подій у нього синці були відсутні). Він дуже злякався і впав. Жінка обвинуваченого відтягнула ОСОБА_7 , та обвинувачений пішов скаржитись його батькам. В подальшому його відвозили у лікарню та на експертизу, де було виявлено синець від удару. Після цих подій у нього з`явився головний біль, він часто прокидався вночі, йому було важко їсти і у нього боліла щелепа. Два місяці поспіль йому снились нічні жахіття. Крім того зазначив, що він тривалий час вживав ліки та після цих подій у дворі він більше не гуляє.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що 23.08.2023 до неї підійшов її син та повідомив, що на дитячому майданчику до нього підійшла ОСОБА_9 та звинуватила його в тому, що він пробив м`яч. Син заперечував, однак через хвилину підійшов ОСОБА_7 і в присутності інших дітей почав ображати його, а потім вдарив. Далі до них підійшов обвинувачений та між ними відбулась сварка. Вона викликала поліцію. Далі вона взяла дитину та повезла спочатку до лікарні, а потім на СМЕ для того щоб зняти побої. До початку війни з обвинуваченим вже був конфлікт, оскільки ОСОБА_7 звертався до неї та казав, що її син нібито вдарив його дочку. Вони домовились зустрітись та вирішити це питання, однак обвинувачений не прийшов. До того ж вказала, що син зазначав, що він дійсно посварився з донькою обвинуваченого, однак не бив її. Також зазначила, що після цього конфлікту обвинувачений не підходив та не вибачався.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що мешкає у будинку АДРЕСА_2 . Ввечері 23.08.2023 на території дитячого майданчику гуляли діти. ОСОБА_8 гуляв разом з іншими дітьми та пробив м`яч, який вона купляла за власні кошти. Вона підійшла до малолітнього потерпілого та повідомила йому, що цей м`яч для маленьких дітей, однак він відповів їй нецензурною лайкою. Підійшов ОСОБА_7 та зробив зауваження ОСОБА_8 , однак потерплий почав агресивно себе поводити і виражатись у бік обвинуваченого нецензурною лайкою, та кидатись з кулаками. ОСОБА_7 замахнувся на потерпілого, однак потерпілий встиг відійти. Не бачила щоб потерпілий плакав та щоб обвинувачений наносив йому удари. Далі вона пішла у будинок. Що відбувалось у подальшому в будинку вона також не бачила. Також вказала, що сім`я потерпілого не дуже добре ставиться до інших сусідів та має певні конфлікти з іншими сусідами.

Вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами, дослідженими судом у судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 23.08.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_4 просить вжити заходів щодо сусіда ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , який 23.08.2023 близько 20:30 завдав фізичного болю її сину ОСОБА_8 (арк.20 кримінального провадження);

- висновком судово-медичного експерта №2726, відповідно до якого на основі медичного дослідження малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, у потерпілого було виявлено наступні тілесні ушкодження: крововилив під сливову лівої щоки, набряк м`яких тканин щічної ділянки зліва, забій лівої вушної раковини, що спричинені від тупого твердого предмету, в термін, на який вказує обстежений, тобто 23.08.2023. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 (арк.22 кримінального провадження);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2023 з фототаблицею, з якого вбачається, що дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_8 за участі його законного представника ОСОБА_4 в присутності понятих проведено слідчий експеримент, під час якого малолітній потерпілий ОСОБА_8 показав та відтворив механізм нанесення йому тілесних ушкоджень, які 23.08.2023 йому наніс ОСОБА_7 . В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 вказав, що 23.08.2023 близько 20:30, ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , спричинив йому тілесні ушкодження. ОСОБА_7 наблизився до малолітнього потерпілого та стоячи обличчям до потерпілого долонею лівої руки, з відстані одного метру наніс ОСОБА_8 один удар долонею правої руки в обличчя ліворуч, а саме в області щоки та лівого вуха (арк.31-35 кримінального провадження);

- висновком експерта №2951е, відповідно до якого, на основі судово-медичної експертизи, проведеної малолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи відомі обставини справи, у потерпілого було виявлено наступні тілесні ушкодження: крововилив під слизову лівої щоки, набряк м`яких тканин щічної ділянки зліва, забій лівої вушної раковини, що спричинені від дії не менш одного удару твердого предмету, навпіл жорстокої конструкції в термін, на який вказує обстежений, тобто 23.08.2023. Характер та локалізація встановлених тілесних ушкоджень виключає можливість їх виникнення внаслідок самостійного падіння з висоти власного зросту. Встановлені тілесні ушкодження не відображають на собі конструктивних властивостей травмуючого предмету, тому конкретизувати його неможливо, таким предметом могла бути й долоня або інший твердий предмет, що має аналогічні травмуючі властивості. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Механізм виникнення встановлених тілесних ушкоджень відповідає механізму їх спричинення, який вказано у протоколі слідчого експерименту, проведеного 05.09.2023 за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 (арк.51-53 кримінального провадження);

- протоколом зняття технічних засобів, що мають функції відеозапису від 20.09.2023, з якого вбачається, що дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за допомогою комп`ютерної техніки, яка належить об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив зняття показань технічних засобів, що мають функцію відеозапису за період часу з 20:15 по 20:40 23.08.2023, шляхом самостійного копіювання таких показань на носій, який надав дізнавач, а саме: диск «Esperanta», об`ємом 4,7 GB. Після копіювання при відкритті інформації на вищевказаному диску на моніторі комп`ютера відобразились два відеофайфли. Відеофайли містять фактичні обставини кримінального правопорушення (арк.56-57 кримінального провадження);

- протоколом перегляду відеозапису від 28.09.2023, відповідно до якого дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в приміщенні службового кабінету №30 СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за допомогою ноутбука «Lenovo» переглянуто відеофайл №1 «D03_900» з камери відеоспостереження, розташованої у дворі буд. АДРЕСА_2 . Відеозаписом зафіксовано, як малолітній ОСОБА_8 знаходиться на дитячому майданчику, до нього підходить обвинувачений, спілкується з малолітнім потерпілим та далі наносить малолітньому потерпілому один удар правою рукою в область голови зліва (арк.62-65 кримінального провадження);

- протоколом перегляду відеозапису від 28.09.2023, відповідно до якого дізнавачем СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в приміщенні службового кабінету №30 СД ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за допомогою ноутбука «Lenovo», переглянуто відеофайл №1 «D05_1858» з камери відеоспостереження, розташованої у дворі буд. АДРЕСА_2 . Відеозаписом зафіксовано, як малолітній потерпілий ОСОБА_8 спілкується з іншими дітьми на дитячому майданчику розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Далі до ОСОБА_8 підходить чоловік та замахується руко, внаслідок чого потерпілий від неочікуваності падає на землю. Далі чоловік підходить до ОСОБА_8 та розмовляє з ним. В цей момент наближається жінка, через декілька секунд чоловік наносить правою рукою в область обличчя ліворуч удар, від якого потерпілий ледь не втратив рівновагу та схопився за обличчя (арк.66-69 кримінального провадження).

Інші документи, долучені до матеріалів кримінального провадження, є такими, що ні прямо, ні опосередковано не підтверджують висновки сторони обвинувачення, викладені обвинувальному акті. Зазначені докази тільки констатують проведення ряду процесуальних дій у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування та прийняття ряду процесуальних рішень, а тому суд приймає їх як документи, якими в порядку КПК України зафіксована подія кримінального правопорушення та не може прийняти їх як докази на підтвердження чи спростування наявності складу кримінального правопорушення в діянні ОСОБА_7 .

Від допиту свідка ОСОБА_10 сторони кримінального провадження відмовились.

Дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, оцінивши надані суду докази та пояснення учасників кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд зазначає, що вони у своїй сукупності є достатніми для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження при аналізі та оцінці досліджених у судовому засіданні доказів сторони обвинувачення, зокрема, показаннями ОСОБА_4 , яка є законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , а також показами малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , який послідовно пояснив обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення, які повністю узгоджуються з дослідженим судом протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом проведення слідчого експерименту, а таокж протоколами огляду відеозаписів, висновками експертів.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що малолітнього потерпілого він не бив, а лише замахнувся, оскільки вказані обставини спростовуються, зокрема висновком експерта №2726 (арк.22 кримінального провадження) та висновком експерта №2951е (арк.51-53 кримінального провадження), відповідно до яких у малолітнього ОСОБА_8 , було виявлено тілесні ушкодження в області лівої сторони обличчя. Крім того, під час судового розгляду за участю учасників процесу, судом переглянуто відеозапис з камер відеоспостережння наявних у дворі будинку АДРЕСА_2 , на якому зафіксовано, як обвинувачений ОСОБА_7 підходить до малолітнього потерпілого спілкується з ним незначний проміжок часу, після чого замахується ( ОСОБА_8 намагається уникнути удару та відходить, при цьому на кілька секунду втрачає рівновагу та падає), однак обвинувачуй не зупиняючись на цьому наближається до малолітнього потерпілого на завдає удар рукою в область голови. При цьому, під час судового розгляду обвинувачений не заперечував той факт, що саме його особу зафіксовано на відеозаписі. Разом з цим, суд звертає увагу на те, що вказані обставини, та механізм нанесення тілесних ушкоджень малолітній потерпілий ОСОБА_8 відтворив під час проведення слідчого експерименту, що в свою чергу підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2023 (арк.31-35 кримінального провадження), який повністю узгоджується з відеозаписом та подіями, які на ньому зафіксовані. До того ж, задля спростування обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обвинувачений під час досудового розслідування не наполягав на повторному проведенні слідчого експерименту за його участі та участі потерпілого, а також під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження зауважень не надав. З урахуванням наведеного, суд розцінює позицію обвинуваченого як спосіб захисту задля уникнення кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Також суд не може прийняти до уваги відеозаписи, які було долучено стороною захисту до матеріалів кримінального провадження на підтвердження своєї позиції, оскільки вказані відеофайли не спростовують та не доводять зазначені в обвинувальному акті обставини, а відображають лише обставини розмови та конфлікт між низкою осіб в будинку та на сходовій клітині.

Крім того, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_9 , оскільки обставини, про які свідок повідомила у судовому засіданні, не узгоджуються з іншими дослідженими доказами у цьому провадженні, а також з показами інших учасників провадження, які були допитані судом безпосередньо під час судового розгляду. Крім того, суд звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_9 була безпосередньо присутня під час подій, які мали місце 23.08.2023, та перебувала поряд з потерпілим та обвинуваченим коли він вдарив неповнолітнього потерпілого, та після чого почала відтаскувати Каторайчика від ОСОБА_8 (ці обставини зокрема зафіксовані на відеозапис з місця події а.с.69), однак під час судового розгляду ОСОБА_9 повідомила, що не бачила, як обвинувачений вдарив потерпілого, у зв`язку з чим, суд такі покази свідка відкидає.

Разом з цим, суд не приймає до уваги долучену стороною захисту скаргу мешканців будинку АДРЕСА_2 , на ОСОБА_10 та ОСОБА_4 оскільки даний документ характеризує осіб, на яких було подану цю скаргу, при цьому цей документ жодним чином не підтверджує та не спростовує обставини викладені в обвинувальному акті.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Таким чином, суд дослідивши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яким надав оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, допитавши учасників кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, всі обставини справи.

Так обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок.

ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, працевлаштований, має вищу освіту.

Відповідно до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

З урахуванням характеру вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який працевлаштований, раніше не судимий, одружений, має вищу освіту та на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, при цьому, суд вважає недоцільним у даному випадку призначати обвинуваченому покарання у виді виправних робіт або громадських робіт. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленій судом обставині, що обтяжує покарання обвинуваченому. Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно пунктів 5 та 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так у справі законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , подано позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди розміром 200000 грн на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 були спричиненні значні моральні страждання, які виразились у тривожному стані дитини, глибокій образі та приниженні. Крім того, дитина продовжує відчувати головний біль, запаморочення, неспокійний сон, а також зазнала погіршення зору та тривожності, з урахуванням наведеного, суд, дотримуючись принципів розумності і справедливості, цивільний позов позивача задовольняє частково та стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 394 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Цивільний позов законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , яка дії в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 , яка дії в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_8 , 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня оголошення вироку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1