Справа № 638/5030/24
Провадження № 1-в/638/210/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника установи - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференц зв`язку з Державною Установою «Олексіївська виправна колонія (№25)», подання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України щодо засудженого

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, до засудження офіційно не працював, до засудження мешкав за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 27 березня 2020 року вироком Київського районного суду міста Харкова за ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, початок строку 05 серпня 2019, кінець строку 05 серпня 2024 року,-

в с т а н о в и в :

Начальник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_5 . В обґрунтування заяви зазначає, що був засуджений вироком від 27 березня 2020 року Київського районного суду міста Харкова за ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, початок строку 05 серпня 2019, кінець строку 05 серпня 2024 року, за час відбування покарання наявні порушення, проте має заохочення, до праці ставиться добросовісно.

Засуджений підтримав вказане подання з підстав, наведених у ньому, надав заяви про це. У судовому засіданні повідомив, що він виправився і у подальшому не має наміру вчиняти протиправні діяння. Звернув увагу суду, що вдома його чекає матір, якій необхідно допомагати, також зазначив, що він сплатив судові витрати, працював у колонії та хоче почати нове життя без кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні проти подання заперечував, посилаючись на відсутність даних того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Крім того прокурор зазначив, що ОСОБА_5 має стягнення у вигляді карцеру, поміщався у дисциплінарний ізолятор без виведення на роботу. Вказав, що за вироком суду наявні задоволені позови проте позиви засудженим ОСОБА_5 не виплачені. Також зазначив, що матеріали справи не містять відомостей про працевлаштування засудженого. Все це свідчить про відсутності підстав для задоволення подання.

Представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25) у поданні просив задовольнити вказане подання, вказав, що ОСОБА_5 може бути звільнений умовно- достроково.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_5 був засуджений вироком від 27 березня 2020 року Київського районного суду міста Харкова за ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, початок строку 05 серпня 2019, кінець строку 05 серпня 2024 року.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що на момент звернення із поданням дві третини строку покарання засуджений відбув, а тому відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.81 КК України, щодо нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, з`ясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, суд бере до уваги відсутність негативної поведінки засудженого під час відбування покарання та не вчинення засудженим порушень умов тримання.

Разом із цим, відсутність негативної поведінки засудженого не свідчить про зразковість поведінки під час відбування покарання, як обов`язкової складової розуміння того, що засуджений став на шлях виправлення - передумови для застосування норм ст.81 КК України.

Отже, хоч засуджений ОСОБА_5 відбув передбачені ч.3 ст.81 КК України дві третини строку покарання, призначеного вироком від 27 березня 2020 року вироком Київського районного суду міста Харкова за ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі, разом із тим матеріалами справи не представлені достатні дані про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, відсутні дані про працевлаштування ОСОБА_5 , відсутні дані про виконання вказаного вироку суду в частині стягнення коштів за задоволеними позовними вимогами, крім то засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що мав неодноразово стягнення у вигляді ДІЗО та карцеру, що характеризує його, як непередбачуваного у своїй поведінці, з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 20 лютого 2024 року вбачається, що він легко дратується проявляє ворожість до окремих осіб, до засудженню вживав ПАР, а тому умовно-дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.

Відповідно до листа ХМР ВК Спостережної комісії у Шевченківському районі м. Харкова від 05.02.2024 № 2/0/1/24/03/08/Б голова вказаної комісії вважає, що у спостережної комісії відсутні повноваження щодо затвердження вказаного подання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення подання про УДО ОСОБА_5 .

Керуючись 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання адміністрації державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України у відношенні засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи діб з моменту оголошення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 08 квітня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1