Провадження №: 1-кс/755/1368/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" квітня 2024 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0003136 від 06.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчої судді з клопотанням про скасування арешту майна, а саме: автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», VIN- НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , рік випуску 2012, власником якого є ОСОБА_5 .

Адвокат мотивує клопотання тим, що 05.04.2024 ОСОБА_6 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений на КПП у м. Біла Церква і після перевірки документів повідомили, що автомобіль проходить по кримінальній справі і є речовим доказом, після чого авто вилучено і направлено на штрафмайданчик за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_7 .

Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянула в справі 755/18380/23 клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному проваджені № 0003136 від 06.09.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час слухання справи встановлене, що до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява командира військової частини НОМЕР_3 про те, що за гарантійними листами, які надано військовою частиною, пройшли митний контроль транспортні засоби, які за інформацією Державної митної служби України направлялися до військової частини НОМЕР_3 , але не були отримані як гуманітарна допомога вищезазначеною військовою частиною за період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року. Під час досудового розслідування надіслано офіційні запити у встановлений законом порядок до Державної митної служби України з метою встановлення переліку транспортних засобів, які пройшли митний контроль з метою направлення до військової частини та до Територіального сервісного центру з метою встановлення факту реєстрації транспортних засобів.

Клопотання щодо заборони відчуження, розпорядження та користування зазначених речових доказів у кримінальному провадженні задоволено слідчою суддею.

Серед зазначених авто, під номером 42, зазначений автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «Т4», VIN-код: НОМЕР_4 , 2003 року випуску, номерний знак: НОМЕР_5 який тільки має схожий VIN-код НОМЕР_1 . Назва авто, рік випуску, номерний знак не співпадають.

Як вбачається з ухвали суду про накладання арешту, статус ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не визначений, протягом досудового розслідування, а саме з 06.09.2023 ОСОБА_6 не був допитаний жодного разу як свідок, підозра не була вручена, ніякі слідчі дії щодо нього або майна не проводились. ОСОБА_6 набув права власності на законних підставах, в порядку визначених законом, є добросовісним набувачем, відсутні жодні позовні вимоги від третіх осіб щодо нерухомого майна, тобто відсутня заподіяна шкода внаслідок кримінального правопорушення.

Слідством не надано жодних доказів про наявність обставин щодо приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, перетворення, передачі майна, відсутні документи, які підтверджують незаконне перетинання авто, або несплати митних платежів.

Необґрунтованість накладення арешту полягає у тому, що в квітні у ОСОБА_6 виникла потреба придбати авто на 7-8 місяців для роботи, останній знайшов даний автомобіль на «Авто Ріа», і, зв`язавшись з власником за номером телефону вказаному в оголошенні НОМЕР_6 , домовився на його перегляд 26.04.2023 в місці Луцьк. ОСОБА_10 приїхав на ньому на АЗС «WOG», де і проводили огляд авто, були надані усі документи з розмитнення авто.

Відповідно до цих документів автомобіль ввозився для особистого користування, пройшов повну митну очистку, сплачені всі необхідні митні платежі. Авто завозив і розмитнював водій ОСОБА_11 , який і був в документах зазначений як власник. Після прийняття рішення щодо купівлі авто, та в зв`язку з відсутністю власника авто, який був відсутній, на підставі виписаного доручення на ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було придбано авто.

ОСОБА_6 , приїхавши в м. Київ, 13.06.2024 поставив автомобіль на облік в ТСЦ №8046 (м. Київ, Столичне шосе, 104) на номери НОМЕР_7 , а так як ці номери стояли до цього на авто з ліцензії, яке було продано, виникли проблеми з введенням його на цих номерах в ліцензійну справу через те, що підтягувало старе авто, що було на цих номерах, тому ОСОБА_6 прийняв рішення про заміну номерних знаків, 17.06.2024 їх було змінено на НОМЕР_2 , після чого вніс його до своєї ліцензійної справи і почав на ньому працювати. Авто неодноразово перетинало кордон до моменту вилучення. На цьому авто ОСОБА_6 перетинав кордон багато разів, ані у митників, ані у представників прикордонної служби ніяких питань щодо автомобіля та документів на нього не виникало.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити з викладених в нього підстав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання про скасування арешту на майно, оскільки арешт на вказаний автомобіль не накладався.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими адвокат обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думку учасників, слідча суддя дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 5 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити наступні обставини: по-перше, чи звернувся із клопотанням про скасування арешту майна належний суб`єкт; по-друге, чи накладався арешт на майно, по-третє, чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 01.12.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на 169 автомобілів, зокрема під номером 42 зазначено автомобіль марки «VOLKSWAGEN», моделі «T4», VIN-код: НОМЕР_4 , 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого 17.06.2023, ОСОБА_5 є власником автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», VIN-код НОМЕР_1 , рік випуску 2012, д.н.з. НОМЕР_2 .

Суд погоджується з твердженнями адвоката ОСОБА_4 про те, що в зазначених вище автомобілях збігаються цифри у VIN-кодах, проте розбіжними є: літери в VIN-кодах, марки автомобілів, рік випуску та державний номерний знак, а тому автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», VIN-код НОМЕР_1 , рік випуску 2012, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 не входить у перелік майна (транспортних засобів), на яке ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 01.12.2023 накладено арешт.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відтак, враховуючи викладене вище, беручи до уваги те, що відповідною ухвалою слідчого судді арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», VIN-код НОМЕР_1 , рік випуску 2012, д.н.з. НОМЕР_2 , не накладався, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Окрім цього, у судовому засіданні встановлено, що 05.04.2024 ОСОБА_5 на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», VIN-код НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 був зупинений на КПП у м. Біла Церква і після перевірки документів, йому було повідомлено, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, після чого вказаний автомобіль було вилучено і направлено на штрафмайданчик за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене вище, суд звертає увагу на те, що стаття 41 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності і право приватної власності є непорушним.

Аналогічні гарантії захисту права власності містяться у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, згідно якого ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0003136 від 06.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1