УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 685/739/23

провадження № 51-1085ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 грудня 2023 року в кримінальному провадженні № 0000100 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 125 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 серпня

2023 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду

від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 1

ст. 125 КК до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 30 травня 2023 року приблизно о 10:10 під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті ревнощів із його неповнолітньою дівчиною ОСОБА_5 у салоні автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він користується, під час руху автодорогою Т-2314 Красилів-Теофіполь у напрямку с. Волиця-Польова Теофіпольської ТГ, зупинив автомобіль на узбіччі дороги на під`їзді до с. Лідихівка Теофіпольської ТГ, та умисно, сидячи на водійському сидінні, завдав останній, яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, один удар правою долонею в ліву половину обличчя. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи конфлікт, завдав потерпілій ще один удар правим кулаком в ліву половину обличчя. Надалі

ОСОБА_4 вийшов із салону автомобіля, відкрив передні пасажирські дверцята та завдав ще один удар правим кулаком в ліву половину обличчя ОСОБА_5 . Внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі через суворість, просить змінити оскаржений вирок та призначити йому більш м`яке покарання, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції, з рішенням якого безпідставно погодився і апеляційний суд, призначив йому надто суворе покарання, недостатньою мірою врахувавши його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої,

яка пробачила його та просила суворо не карати, а також те, що на час ухвалення вироку він працював неофіційно, зараз працює офіційно, мав і має доходи, яких достатньо для сплати штрафу.

Мотиви суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку,

що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За частиною 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення

у межах касаційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, і правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі засудженого не оспорюються.

Доводи засудженого щодо суворості призначеного йому покарання та необхідності його пом`якшення до штрафу колегія суддів вважає необґрунтованими.

Положеннями ст. 50 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару,

а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Відповідно до принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

За змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і

не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання,

яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

У цьому кримінальному провадженні не встановлено обставин, які би давали підстави вважати, що покарання винній особі призначено з порушенням указаних норм права.

Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_4 , дотримуючись наведених вимог закону України про кримінальну відповідальність, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Крім того, суд, враховуючи, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та постійного заробітку, вказав на те, що підстави для призначення покарання у виді штрафу відсутні, та дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді громадських робіт.

Апеляційний суд, переглянувши вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4

за апеляційною скаргою останнього, доводи якої щодо суворості призначеного покарання є аналогічними доводам його касаційної скарги, ствердив

про правильність прийнятого рішення та обґрунтовано залишив вказаний вирок

без змін, зазначивши в ухвалі підстави ухваленого такого судового рішення.

При цьому, як убачається з ухвали, суд зауважив, що обвинувачений на момент ухвалення оскаржуваного вироку не мав постійного місця роботи та постійного заробітку, в судовому засіданні апеляційної інстанції також не надав доказів підтвердження своєї працевлаштованості чи отримання доходів, на що посилався

у апеляційній скарзі.

Також суд взяв до уваги і те, що у судовому засіданні суду першої інстанції законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просила призначити ОСОБА_4 відповідне покарання, так як останній не вперше побив її неповнолітню доньку; 30 травня 2023 року в черговий раз її донька прийшла додому з побоями, а саме припухлою щокою, на якій було видно гематому та пояснила,

що це її побив ОСОБА_4 .

З огляду на наведене апеляційний суд дійшов висновку про дотримання місцевим судом вимог статей 65 - 67 КК під час призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, яке було визначено в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК.

Крім того, суд зазначив, що призначене ОСОБА_4 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим немає.

При цьому, як слушно вказав суд, доводи ОСОБА_4 про те, що він щиро кається, примирився із потерпілою, а також про відсутність претензій з боку останньої

не є підставою для зміни вироку та призначення йому менш суворого покарання

у виді штрафу, оскільки при призначенні покарання ці обставини судом першої інстанції були враховані.

З наведеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій погоджується і колегія суддів.

Постановлені у кримінальному провадженні судові рішення є належно вмотивованими та обґрунтованими, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 374,

419 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходили суди, та положення закону, якими вони керувалися під час їх постановлення.

Таким чином, Суд не вважає призначене покарання явно несправедливим через його суворість та не вбачає підстав для його пом`якшення до штрафу.

При цьому доводи касаційної скарги засудженого не спростовують правильності рішення судів попередніх інстанцій щодо визначеного йому виду та розміру покарання, навіть з урахуванням того, що він працює та має дохід.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування оскаржених судових рішень, Судом

не встановлено.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК

у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд,

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 серпня 2023 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 18 грудня 2023 року щодо нього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3