У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2024 Справа №607/3615/24 Провадження №1-кс/607/1091/2024

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого сержанта Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Тернопільській області, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від ОСОБА_2 надійшла скарга на неправомірні дії старшого сержанта сержанта Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Тернопільській області, у якій просить визнати неправомірними дії вищенаведеного поліцейського, що полягають у складанні постанови, коли законом передбачено складання протоколу у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 КУпАП та ст. 178 КУпАП.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Частиною 3 ст. 8 Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Водночас, згідно приписів ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування.

Процитованим вище п. 1 ч. 1 ст. ст. 303 КПК України встановлено, що нездійснення процесуальних дій слідчим, дізнавачем чи прокурором може бути оскаржене у випадку одночасного існування сукупності обставин, а саме: дізнавач, слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Як вбачається зі змісту скарги, 19.01.2024 відносно ОСОБА_2 старший сержант сержанта Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 виніс постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 КУпАП та ст. 178 КУпАП, у зв`язку з чим скаржник просить визнати неправомірними дії вищенаведеного поліцейського, що полягають у складанні постанови, коли законом передбачено складання протоколу у справі.

Будь-яких інших питань у своїй скарзі ОСОБА_2 не порушував, зокрема, про вчинення слідчих /розшукових/, чи інших процесуальних дій під час досудового розслідування не клопотав.

Разом з тим, норми чинного КПК України не регулюють порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності уповноважених службових осіб органів Національної поліції України у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, процесуальний порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльністю органу державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), їх посадової чи службової особи щодо притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 не є скаргою в розумінні ст. 303 КПК України та заявлені вимоги не підлягають вирішенню слідчим суддею під час досудового розслідування.

Таким чином у відповідності до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії старшого сержанта УПП ДПП в Тернопільській області.

Копію ухвали про відмову у відкритті скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Слідчий суддя - підпис

Ухвала не набрала законної сили

Згідно з оригіналом.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи докуметообігу суду

16.02.2024