Провадження № 1-кп/185/408/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002115 від 02 грудня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 грудня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2023 року у час з 18:00 години ОСОБА_3 перебував за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої з потерпілим. У період часу з 21:30 години до 22:00 години ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заснули.

Приблизно о 00:00 годині 08 жовтня 2023 року ОСОБА_3 прокинувся та переконавшись в тому, що ОСОБА_5 спить та за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, повторно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку майна - велосипеда марки «Forelle», що знаходився у прихожій кімнаті вищевказаної квартири, який належить ОСОБА_5 . З викраденим майном ОСОБА_3 покинув приміщення квартири та направився за місцем свого проживання, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 3400 гривні.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він 08 жовтня 2023 року в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_5 вживали алкогольні напої. Вночі він, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, викрав у останнього велосипед. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Щодо призначення обвинуваченому міри покарання поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, злочин хоч і скоєний у період воєнного стану, але не пов`язаний з бойовими діями, відсутність цивільного позову до обвинуваченого зі сторони потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, поведінка та ставлення ОСОБА_3 до своїх дій, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, буде співрозмірним наслідкам вчиненого злочину та цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Тому суд вирішує на підставі ст. 69 КК України за ч. 4 ст. 185 КК України, призначити обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року ОСОБА_3 було визнано винним та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 1 (один) рік.

Кримінальне правопорушення за даним вироком, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 08 жовтня 2023 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вказаним вироком більш суворим покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 6231/23 від 12 грудня 2023 року у розмірі 260,00 грн, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вказаним вироком більш суворим покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 260 (двісті шістдесят) грн 00 коп. на користь держави.

Речові докази:

- велосипед марки «Forelle», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1