Номер провадження: 11-кп/813/267/24
Справа № 654/1153/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про повторне дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000037, внесеному до ЄРДР 20.01.2017 року,

установив:

Оскарженим вироком ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) ОСОБА_14 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) ОСОБА_14 звільнено від призначеного вироком суду покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до суду із апеляційною скаргою, зазначивши, що оскаржуваний вирок є незаконним та необґрунтованим, просить скасувати оскаржуваний вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 , ОСОБА_13 ) ОСОБА_14 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.п.1, 6, 12, ч.2 ст.115, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України.

Під час апеляційного розгляду, прокурор ОСОБА_6 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про повторне дослідження доказів, які були досліджені судом першої інстанції, посилаючись на те, що суд першої інстанції не надав належну оцінку дослідженим доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, потерпілого та його представника, які підтримали заявлене клопотання, думку обвинуваченої та захисника, які вважали, що підстав для задоволення клопотання немає, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст. 410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст. 404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Ця позиція висловлена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа № 164/1509/15?к).

Положеннями ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими нормами КПК України.

Апеляційний суд констатує, що під час апеляційного розгляду прокурор не навів конкретних обставин, які б свідчили про неповноту дослідження судом доказів, або, що ці докази були досліджені судом з порушеннями, а незгода прокурора з висновками, зробленими на підставі досліджених доказів, не може бути безумовною підставою для повторного дослідження тих самих доказів за відсутності обставин, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для повторного дослідження доказів, оскільки клопотання прокурора фактично зводиться до незгоди із наданою судом першої інстанції оцінкою доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про повторне дослідження доказів у кримінальному провадженні № 0000037, внесеному до ЄРДР 20.01.2017 року, відносно ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 , ОСОБА_13 ОСОБА_17 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3