Справа № 308/5751/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання начальника установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання, на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023, який набирає законної сили 28.03.2024,

встановив:

В державну установу «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)» прибув 28.02.2024 засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.11.2023, яким призначено за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді 1 місяця арешту. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Воловецького районного суду від 28.03.2023 у виді 30 днів арешту і призначено остаточне покарання у виді 1 місяця 30 днів арешту. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Вирок набрав законної сили 26.12.2023.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_4 було затримано o 08 годині 45 хвилин 28.02.2024 на підставі вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.11.2023.

ОСОБА_4 підлягав звільненню по відбуттю строку покарання за даним вироком 27.04.2024.

Станом на 28.03.2024 невідбута частина покарання становить 31 день.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023, який набирає чинності 28.03.2024, (далі - Закон від 23.08.2023) передбачено у підпункті 154 пункту 1 розділу І: розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» Кримінального кодексу України доповнити пунктом 23 такого змісту: «23. З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу». Відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України, чинного на 27.03.2024, у статті 11 передбачено наступне: ч. 2 Установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом. ч. 9 Територіальні органи, уповноважені органи з питань пробації, арештні доми, виправні центри, виправні та виховні колонії, слідчі ізолятори організовуються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, а військові частини, гауптвахти і дисциплінарний батальйон - Міністерством оборони України.

Проте, Законом від 23.08.2023 у ч. 2 та ч. 9 ст. 11 КВК України вносяться зміни, а саме: слова «арештні доми» виключаються (підпункт 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення») Законом від 23.08.2023. Разом з тим, Законом від 23.08.2023 ст. 60 КК України викладено в новій редакції, згідно з якою покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого і військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Таким чином, з 28.03.2024 для невійськових засуджених скасовується покарання у виді арешту, а поняття «арештний дім» виключено з Кримінально-виконавчого кодексу України. За таких умов засуджені до арешту особи, які не є військовослужбовцями, не можуть продовжувати утримуватись в арештному домі ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)», оскільки в силу вказаних вище вимог Закон від 23.08.2023 поняття «арештний дім» виключено.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Стаття 51 КК України в редакції Закону від 23.08.2023 передбачає наступні види покарань. До осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі види покарань: 1) штраф; 2) позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу; 3) позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 4) громадські роботи; 5) виправні роботи; 6) службові обмеження для військовослужбовців; 7) конфіскація майна; 7-1) пробаційний нагляд; 8) арешт; 9) обмеження волі; 10) тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; 11) позбавлення волі на певний строк; 12) довічне позбавлення волі.

Ураховуючи викладене, невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_4 необхідно замінити в найкоротші строки на пробаційний нагляд чи громадські роботи, оскільки ці покарання є м`якшими, чим арешт, відповідно до ст. 51 КК України.

Покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства (ч. 1 ст. 59-1 КК України в редакції Закону від 23.08.2023).

Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 56 КК України).

На підставі наведеного, просить дане клопотання розглянути в найкоротші строки; замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України, як вимагає Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-ІХ від 23.08.2023, який набирає чинності 28.03.2024; звільнити з ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)» засудженого ОСОБА_4 невідкладно у зв`язку із виключення поняття «арештний дім» з Кримінально-виконавчого кодексу України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Засуджений в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання та доданої особової справи засудженого, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.11.2023 за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця арешту. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Воловецького районного суду від 28.03.2023 у виді 30 днів арешту і призначено остаточне покарання у виді 1 місяця 30 днів арешту. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок суду набрав законної сили 26.12.2023.

Відповідно до протоколу про затримання особи від 28.02.2024 ОСОБА_4 затримано o 08 годині 45 хвилин 28.02.2024 на підставі вироку Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.11.2023.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді арешту у арештному домі при ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)».

Станом на 28.03.2024 невідбута частина покарання ОСОБА_4 відповідно до вироку суду від 24.11.2023 становить 31 день.

23.08.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», яким внесено зміни до ст. 60 КК України, який набрав чинності 28.03.2024. Законом розділ II «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 23 такого змісту: з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу».

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також до Кримінального кодексу України внесено зміни до ст. 51 КК України та визначено новий вид покарання у виді пробаційного нагляду, яке за положеннями ст. 59-1 КК України полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених Законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та з покладенням обов`язків.

Положенням ст. 59-1 КК України в редакції від 28.03.2024 встановлено, що суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

Згідно з п. 2 «в» ч. 1 ст. 72 КК України в редакції від 28.03.2024 при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Таким чином, оскільки Закон № 3342-ІХ від 23.08.2023 поліпшує становище засудженого ОСОБА_4 , тому суд приходить до висновку, що засудженому, який відбуває покарання у виді арешту в арештному домі слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст. 72 КК України в редакції від 28.03.2024, виходячи із співвідношення одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Керуючись ст. ст. 59-1, 72 КК України, ст. ст. 376, 537 ч. 1 п. 14, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначене вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 24.11.2023 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання, невідбута частина якого станом на 28.03.2024 становить 31 день арешту, а станом на день розгляду клопотання 05.04.2024 становить 23 дні арешту, на пробаційний нагляд на строк 46 днів (станом на день розгляду клопотання).

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у вигляді арешту негайно.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1