ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2452/24 Провадження 1-кс/636/389/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Чугуєві погоджене прокурором Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000391 від 09.04.2024 за ч.2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:

На початку квітня 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин, будучи користувачем багатоплатформового месенджеру «Телеграм», отримав від невстановленої особи інформацію про місцезнаходження особливо небезпечної психотропної речовини, у розфасованому вигляді. Після чого, у перших числах квітня 2024 року у ранній час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечних психотропних речовин, з метою їх подальшого збуту та особистого збагачення, прибув у вказане постачальником місце, розташоване: Харківська область, м. Чугуїв, поблизу залізничного вокзалу, де забрав «закладки» - особливо небезпечні психотропні речовини, у вигляді розфасованих згортків обмотаних липкою стрічкою чорного кольору, у кількості 35 штук. Зазначені згортки ОСОБА_6 забрав, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати з метою збуту при собі.

Після цього, 09 квітня 2024 року, о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи на АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , маючи при собі 4 згортки з кристалічною речовиною, був зупинений працівниками поліції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

09 квітня 2024 року у період часу з 22 години 21 хвилину до 23 години 29 хвилин під час складання протоколу затримання особи у порядку ст. 208 КПК України, у ОСОБА_6 вилучено: 3 згортки липкої стрічки чорного кольору у середині яких знаходились 3 прозорі зіп пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору та один окремий зіп пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, які вилучені та направлені на експертні дослідження.

Відповідно до висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-24/10146-НЗПРАП від 10.04.2024, надані на дослідження речовини, масою: 0,1571 7., 0,2457 г., 0,1856 г., містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений PVP. Маса PVP , в перерахунку на масу представленої речовини, складає: 0,1116 г., 0,1835 г., 0,1311 г.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Чугуїв Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуваючий, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, не працюючий, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак відносно якого 16.07.2021 до Балаклійського районного суду Харківської області направлено кримінальне провадження № 0000115 від 10.01.2022 за ч. 1 ст. 310 КК України, 14.02.2022 до Балаклійського районного суду Харківської області направлено кримінальне провадження № 0000021 від 10.01.2022 за ч. 3 ст. 185 КК України.

09 квітня 2024 року о 20 годині 02 хвилини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозру у скоєні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 ККУ.

10 квітня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчинене повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: а саме: протоколом затримання особи, протоколом огляду місця події, в ході якого виявлено та вилучено 31 згорток липкої стрічки з кристалічною речовиною білого кольору, протоколом огляду мобільного телефону з фото-зображеннями місцевості, вилученими речовими доказами, допитами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , висновком експерта № СЕ-19/121-24/10136-НЗПРАП за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та прекурсорів».

Слідчий в клопотанні вказувала, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, а саме те, що вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, а також враховуючи те, що відносно ОСОБА_6 у Балаклійському районному суді Харківської області вже перебуває два кримінальних провадження та рішення по ним до теперішнього часу не прийнято, що свідчить про те, що останній не з`являється на судові засідання, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду або іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі. Крім цього, на теперішній час у матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які підтверджують адресу реєстрації особи, його стійкі соціальні зв`язки та не має офіційного місця роботи.

По друге, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, за яких підозрюваний ОСОБА_6 має інформацію стосовно їх місця мешкання та постійного місцезнаходження, що дає можливість останньому застосовувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. Не зважаючи на те, що в ході досудового розслідування перераховані вище свідки були допитані, однак суд відповідно до ст. ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

По-третє, відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, враховуючи обставини вказаного злочину, а також те, що підозрюваний ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та у цьому кримінальному провадженні також має статус підозрюваного, є ймовірність того, що останній може продовжити злочинну діяльність та й надалі вчиняти протиправні дії порушуючи норми Кримінального законодавства України.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів, обрання більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого, не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та повідомив, що на теперішній час дійсно існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилався слідчий в клопотанні та наполягав на тому, що обрання більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Слідчий під час судового засідання клопотання підтримала та, посилаючись на вищевикладене, просила його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечував, вказував, що наведені в ньому слідчим ризики нічім не підтверджені, його підзахисний має постійне місце мешкання, стійкі соціальні зв`язки, не має наміру переховуватись від слідства та впливати на свідків. Просив суд обрати стосовно ОСОБА_6 . альтернативні запобіжні заходи, зокрема у вигляді домашнього арешту, або із можливістю внести заставу у мінімально можливому розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_6 із повідомленою йому підозрою погодився, не заперечував фактів та обставин, наведених у повідомленні про підозру, вказував, що зайнявся такою діяльністю вперше, про що шкодує. Просив суд обрати стосовно нього інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки він не має наміру переховуватись, впливати на свідків чи продовжувати злочинну діяльність. Вказував що фактично мешкає разом із бабусею, яка потребує його допомоги по господарству.

Допитана за клопотанням захисника в якості свідка ОСОБА_9 повідомила суду, що є бабусею підозрюваного, який тривалий час постійно мешкає разом із нею, надає їй допомогу по господарству. Свідок вказувала, що онук заробляє на життя на будівництві, охарактеризувала його з позитивного боку, зазначила, що без його допомоги по господарству їй буде складно.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, допитавши свідка, встановила, що 10.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - тобто у зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховуються відомості про особу підозрюваного та приймається до уваги, що підозрюваний не має місця реєстрації, має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, кримінальні провадження стосовно нього наразі перебувають на розгляді суду, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, передбачених, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки вони існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворили жодних моральних запобіжників, які суттєво впливають на обрання підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ЄСПЛ в своїх рішеннях «Панченко проти Росії» та «Бекчиєв проти Молдови» неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Ризик переховування обумовлений, серед іншого, і можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 передбачає покарання, в тому числі у виді реального позбавлення волі на строк до 10 років. Зазначені обставини самі по собі можуть спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак, сама по собі тяжкість злочину хоча і не є єдиною визначальною умовою при встановленні ризику, проте разом з іншими обставинами повинна враховуватись слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання особі запобіжного заходу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Таким чином, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_6 постійного місця проживання, самі по собі не спростовують тверджень сторони обвинувачення щодо доцільності обрання стосовно ОСОБА_6 виключного виду запобіжного заходу, не зменшують вірогідність існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених в клопотанні слідчого, а тому, такі доводи захисника суд не вважає визначальними. Крім того, ці обставини існували на час вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, проте не стали стримуючим фактором для нього від противоправних дій.

Зважаючи на вагомість доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років, а також враховуючи особу підозрюваного, враховуючи суспільний інтерес, який в даному випадку превалює над приватним, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: незаконного впливу на свідків у провадженні, переховування від органів досудового розслідування, суду; продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_6 інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 90840,00 грн. (3028 х 30 = 90840,00 грн).

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чугуїв, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на 60 діб, тобто до 07.06.2024.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 20:02 години 09.04.2024.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) - до 20:02 години 07.06.2024.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок - UA0006674, отримувач - ТУ ДСА України у Харківській області, код одержувача -26281249, банк - ДКСУ м. Київ, призначення платежу: застава згідно ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 11.04.2024 у справі № 636/2452/24 (провадження № 1-кс/636/389/24) відносно ОСОБА_6 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1