Справа № 712/2396/24
Провадження №1-кс/712/1152/24
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 та використовувався під час дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_2 .
Заборонити користування, відновлення, відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до завершення досудового розслідування.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2024 року, близько 15 години 45 хвилин водій автомобіля RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись заднім ходом в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Сержанта Волкова, зі сторони вулиці Кириченка в напрямку до вулиці Михайла Максимовича, навпроти будинку №121, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася вздовж лівого краю проїзної частини вулиці Сержанта Волкова, попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється.
В ході проведення 24 лютого 2024 року огляду місця події автомобіль марки RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 був оглянутий із застосуванням фотографування, так як на ньому зафіксовані сліди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. По завершенню огляду вище вказаний транспортний засіб було вилучено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, що за адресою: місто Черкаси, вулиця Ярослава Чалого, 61.
В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в збереженні даного транспортного засобу на території Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області для проведення необхідних судових експертиз до завершення досудового розслідування.
Так як транспортний засіб зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає від вимоги ст. 98 КПК України, постановою слідчого було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.
Таким чином в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що автомобіль марки Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 та використовувався під час дорожньо-транспортної пригоди,відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_2 ,у зв`язку з чим даний транспортний засіб було оглянуто та описано, так як він містить на собі сліди кримінального правопорушення. Викладене є прямою підставою для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні.
Прокурор в судове засідання не з`явився, в клопотання просила розгляд проводити без її участі.
Користувач майна ОСОБА_4 до судового засідання надав заяву, в якій просив суд слухати справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2024 року, близько 15 години 45 хвилин водій автомобіля RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , рухаючись заднім ходом в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Сержанта Волкова, зі сторони вулиці Кириченка в напрямку до вулиці Михайла Максимовича, навпроти будинку №121, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалася вздовж лівого краю проїзної частини вулиці Сержанта Волкова, попереду в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень встановлюється.
В ході проведення 24 лютого 2024 року огляду місця події автомобіль марки RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 був оглянутий із застосуванням фотографування, так як на ньому зафіксовані сліди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. По завершенню огляду вище вказаний транспортний засіб було вилучено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, що за адресою: місто Черкаси, вулиця Ярослава Чалого, 61.
В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в збереженні даного транспортного засобу на території Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області для проведення необхідних судових експертиз до завершення досудового розслідування.
Так як транспортний засіб зберіг на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто підпадає від вимоги ст. 98 КПК України, постановою слідчого було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Для встановлення істини у кримінальному провадженні є необхідність у збереженні речового доказу.
Таким чином в ході досудового розслідування зібраними доказами було встановлено, що автомобіль марки Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 та використовувався під час дорожньо-транспортної пригоди,відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_2 ,у зв`язку з чим даний транспортний засіб було оглянуто та описано, так як він містить на собі сліди кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З огляду на те, що майно, яке зазначене в клопотанні, являється об`єктом кримінально протиправних дій, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, яке може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, може бути знаряддям кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості пошкодження, псування, перетворення або відчуження, знищення речових доказів, суд вважає є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на автомобіль марки RenaultKangoo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 та використовувався під час дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою АДРЕСА_2 .
Заборонити користування, відновлення, відчуження та будь-яку зміну права власності арештованого майна до завершення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1