Справа № 127/4319/23
Провадження №11-кп/801/414/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 29.12.2022 за №0001221 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України,

якою задоволено клопотання прокурора, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21.04.2024 включно, з визначенням розміру застави, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Бердянського району Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вінницьким міським судом Вінницької області здійснюється судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження строку застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_8 має незняту і непогашену судимість, немає постійного місця роботи та джерел доходів, у нього відсутні соціально стримуючі фактори, тому існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити інше правопорушення.

Крім того, ОСОБА_8 , може переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_7 не має постійного місця роботи та джерела доходів, у нього відсутні соціально стримуючі фактори, тому існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити інше правопорушення.

Крім того, ОСОБА_7 , може переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Дані ризики не зменшилися. Запобіжні заходи до обвинувачених застосовані вірно, підстав для їх зміни немає, просить продовжити строк застосованих до обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували. Вважають, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачений немає наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували. Вважають, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. Обвинувачений немає наміру ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задоволено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 - залишено без зміни, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, починаючи з 22.02.2024 року до 21.04.2024 року включно.

Одночасно визначено розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 - залишено без зміни, продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, починаючи з 22.02.2024 року до 21.04.2024 року включно.

Одночасно визначено розмір застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Розяснено, що обвинувачені або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на кожного із обвинувачених у разі внесення застави такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, а саме: міста Вінниці, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, утримуватися від спілкування з особами, які є потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначено на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У своїх висновках суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований. А тому вважав, що соціальні зв`язки обвинуваченого не можна визнати стійкими.

Також судом було прийнято до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого не всі докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом досліджувалися. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинувачених.

При цьому суд, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», враховує також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими злочину, особи обвинувачених у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, зокрема, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Також вважав, що обвинувачені, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження.

Тому з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 року та зменшити йому розмір застави до мінімальної суми.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він має намір йти служити до ЗСУ, так як є учасником бойових дій, проходив службу в АТО, батьки перебувають в окупації і надати йому матеріальної допомоги не мають змоги. Також шкоди потерпілому він не завдав, і потерпілий в свою чергу до нього не має ніяких претензій.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи. Також просив провести судовий розгляд у відсутності його захисника ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_9 в судове засідання для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 не прибула, була повідомлена належним чином про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на наявність у вказаному кримінальному провадженні ризиків, передбачених нормами КПК України, у зв`язку з чим просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою. Також не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги обвинуваченого у відсутність його захисника, оскільки, в даному випадку це не буде погіршенням становища останнього.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи обвинуваченого та прокурора, дослідивши виділені матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З виділених матеріалів судового провадження за №127/4319/23 вбачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.12.2022 року відносно ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Враховуючи, що питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 не оскаржується, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначеного судом розміру застави.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Так, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

Отже з однієї сторони, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншої - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан особи; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , залишаючи останньому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який було визначено ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.12.2022 року, в повній мірі врахував вказані норми закону, навів у своїй ухвалі підстави, з яких дійшов висновку, що саме такий розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, співставив його з доведеними у справі ризиками, даними про особу останнього, його матеріальним станом та тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

В доводах своєї апеляційної скарги ОСОБА_7 послався на те, що ні в нього, ні в його батьків, які перебувають на окупованій території України відсутня можливість сплатити визначений судом розмір застави.

Статтями 19, 68 Конституції України визначено, що громадяни зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Своїми діями обвинувачений показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи інкриміноване йому кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, чим проявив самовпевненість у безкарності за свій вчинок.

Тому з огляду на викладене, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, дані про особу останнього, який є особою раніше не судимою, однак, в ході апеляційного розгляду було встановлено наявність вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 25.08.2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 1 рік, відсутність на утриманні непрацездатних осіб або дітей, майновий та соціальний стан, тому колегія суддів вважає, що застава саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на даний час є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, а також не порушує права обвинуваченого. Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав вважати його завідомо непомірним для обвинуваченого.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 182 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час судового розгляду стороною захисту не надавались для приєднання до матеріалів судового провадження, за виключенням доданих інші належні докази (документи), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави обвинуваченого, з яких він просить змінити ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2024 не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, відтак ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.199 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні апеляційним судом не виявлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4