Справа № 308/389/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2023 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 січня 2024 року задоволено накладено арешт на мобільний телефон належний гр. ОСОБА_4 марки «Apple» моделі «iPhone 15 Pro», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» за номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ №PSP1519771, з підписами понятих та слідчого.

Заявник зазначає, що арештований мобільний телефон на даний час оглянутий старшим оперуповноваженим та з таким проведені всі необхідні слідчі дії, то ж необхідність у його подальшому зберіганні відпала.

Враховуючи викладене, просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 року в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000184 від 27.07.2023, на мобільний телефон, належний гр. ОСОБА_4 марки «Apple» моделі «iPhone 15 Pro», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» за номером НОМЕР_3 , який поміщено до спец. пакету НПУ №PSP1519771, та повернути такий ОСОБА_4 .

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та його представник ОСОБА_3 подала заяву, згідно якої просила клопотання задоволити та розглянути без їх участі.

Прокурор також не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просить розглянути клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000184 від 27.07.2023 року, попередня правова кваліфікація ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 362 КК України.

Слідчим суддею також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року накладено арешт на мобільний телефон, належний гр. ОСОБА_4 , марки «Apple», моделі «iPhone 15 Pro», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» за номером НОМЕР_3 .

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що з вилученим мобільним телефоном проведено всі необхідні слідчі дії та його подальше зберігання є недоцільним.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного мобільного телефону є ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що з мобільним телефоном проведені необхідні слідчі дії, санкція статті, повідомлення про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_4 , не передбачає конфіскації майна та слідчому судді не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту на мобільний телефон, слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року по справі №308/20395/23 (1-кс/308/246/24), скасувати в частині накладення такого на мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 15 Pro», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , із сім-картою мобільного оператора «Vodafone» за номером НОМЕР_3 , та повернути мобільний телефон ОСОБА_4 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1