Справа № 686/9842/24
Провадження № 1-кс/686/3161/24
УХВАЛА

09 квітня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання заступника начальника СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні № 0002117, -

встановив:

Заступник начальника СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні № 0002117 від 23 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Просив надати дозвіл уповноваженій комісії на знищення речових доказів у кримінальному провадженні № 0002117 від 23 квітня 2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України паперовий згорток із 0,0375 г. (після проведення експертизи) порошкоподібної речовини жовто-білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмеженої «амфетамін» яка була поміщена до сейф-пакет №0459695 та які відносяться до вилучених з обігу.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню із наступних підстав.

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 171 КПК України, за правилами якої має розглядатися клопотання про долю речових доказів, регламентовано, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, із означеним клопотанням до слідчого судді звернувся заступник начальника СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 , відомості щодо уповноваження якого на ведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002117 від 23 квітня 2015 року, відсутні у матеріалах кримінального провадження, а погодив його перший заступник керівника Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 , щодо якого відсутні відомості про уповноваження на здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0002117 від 23 квітня 2015 року.

Разом із тим, слідчим суддею ураховано, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

А тому, у разі, якщо подаючи клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів, заступник начальника СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 діє як володілець майна, у віданні якого знаходиться речовий доказ, йому слід долучити документи, які вказані обставини підтверджують.

Окрім того, слід звернути увагу на те , що згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, суд виснував, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Водночас, клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні № 0002117 від 23 квітня 2015 року адресоване слідчому судді, а не суду, як це передбачено для клопотань даного виду.

За таких обставин, клопотання підлягає поверненню заявнику із роз`ясненням, що повноваженнями на вирішення клопотання про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні по суті наділений суд.

Керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2 про надання дозволу на знищення речових доказів у кримінальному провадженні № 0002117 від 23 квітня 2015 року повернути ініціатору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя