Справа № 536/1565/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого слюсарем Кременчуцького сталеварного заводу, одруженого, учасника бойових дій, особи з інвалідністю ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

Встановив:

12 травня 2024 року, приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , який є його рідним братом, наніс останньому один удар правою рукою зжатою в кулак в область лівого ока, один удар правою рукою зжатою в кулак в область правого ока, один удар правою рукою зігнутою в кулак в область вилицевої ділянки голови зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синців навколо обох очей та садна у вилицевій ділянці голови зліва, які утворилися від дії тупих предметів (не менше ніж від двох ударів), можливо в строк і при обставинах вказаних у постанові, та за ступенем тяжкості, згідно висновку експерта № 557 від 13 травня 2024 року, відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеню.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення при вищевикладених обставинах визнав повністю. Суду пояснив, що 12 травня 2024 року, після 16 год. він перебував у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього розпочався словесний конфлікт з дружиною брата. Потім він пішов до брата додому за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 став ображати його нецензурною лайкою, вдарив його милицею по руці та схопив за футболку, після чого він наніс брату три удари рукою в область обличчя. Вказав, що за медичною допомогою він не звертався. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надав в провадження суду заяву, відповідно до якої просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Отже, суд визнає необхідним дослідити матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих даних обвинуваченого.

Судом було досліджено характеризуючі дані на ОСОБА_3 , а саме довідку Кременчуцького некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-16/1532 від 29 травня 2024 року, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; довідку-характеристику Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №162/02-17/1 від 28 травня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_3 характеризується позитивно, скарг на останнього не надходило; вимогу від 28 травня 2024 року №111-28052024/53711, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий; копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 ; копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Таким чином, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків; особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, раніше не судимий, є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання; а також стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є особою з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1