УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.02.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.02.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.02.2024, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

29.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, яке виразилось у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майнаабо без такої.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_1 ), а саме:

-квартира площею 82,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартира площею 82,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартира площею 133,10 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ;

-гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) площею 33,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідно до бази даних МВС України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві власності автомобіль «HYUNDAI STARIA» 2022 р.в.,VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_5 належать частка в статутному капіталі ТОВ «ЛІФТІНФО» () у вигляді 33,33% вартістю 684 166,68 грн, а також частка в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА РЕАЛ ЕСТЕЙТ ГРУП» () у вигляді 33,33% вартістю 17 109 806,00 грн.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним вище майном підозрюваної.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду, не з`явився. При цьому, звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання без його участі.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів вбачається, що ГСУ СБ України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 27.02.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

29.05.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, яке виразилось у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямованої на підтримку держави-агресора.

Санкція ч. 6 ст. 111-1 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_1 ), а саме:

-квартира площею 82,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

-квартира площею 82,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартира площею 133,10 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ;

-гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) площею 33,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідно до бази даних МВС України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить на праві власності автомобіль «HYUNDAI STARIA» 2022 р.в.,VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, ОСОБА_5 належать частка в статутному капіталі ТОВ «ЛІФТІНФО» () у вигляді 33,33% вартістю 684 166,68 грн, а також частка в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА РЕАЛ ЕСТЕЙТ ГРУП» () у вигляді 33,33% вартістю 17 109 806,00 грн.

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ч. 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що вказане у клопотанні майно належить ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження зазначеного в клопотанні слідчого майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають, не допускається.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , (дівоче прізвище ОСОБА_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 (код НОМЕР_1 ), шляхом заборони відчуження та розпорядження, а саме:

- квартиру площею 82,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 , без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;

-квартиру площею 82,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_2 , без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;

- квартиру площею 133,10 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають;

-гараж (машиномісце у напівпідземному паркінгу) площею 33,00 кв. м за адресою: АДРЕСА_4 ;

-автомобіль «HYUNDAI STARIA» 2022 р.в.,VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ;

-частку в статутному капіталі ТОВ «ЛІФТІНФО» () у вигляді 33,33%;

-частку в статутному капіталі ТОВ «ПОЛТАВА РЕАЛ ЕСТЕЙТ ГРУП» () у вигляді 33,33%.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя