Справа № 539/739/20
Провадження № 1-кс/539/580/2024
УХВАЛА
26 червня 2024 року м. Лубни
У скарзі зазначив, що СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснює досудове розслідування в указаному кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України (далі КК України), в якому скаржник має процесуальний статус заявника та потерпілого.
11 червня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження скаржник вперше ознайомився з постановою про закриття кримінального провадження від 30 листопада 2023 року, прийняту слідчим ОСОБА_4 , та отримав її копію.
Скаржник вважає цю постанову немотивованою та необґрунтованою і такою, що суперечить матеріалам кримінального провадження та свідчить про передчасність прийняття процесуального рішення щодо закриття кримінального провадження, тому просить її скасувати.
У судовому засіданні скаржник вимоги поданої скарги підтримав, просив їх задовольнити.
Слідчий проти задоволення скарги заперечував, вважав, що досудове розслідування було проведено в повному обсязі та на підставі зібраних доказів відсутні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення.
Вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали наданого кримінального провадження, заслухавши учасників процесу, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення слідчих (розшукових) дій означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед органом досудового розслідування на певному етапі кримінального провадження.
Виконання вимог кримінального процесуального закону забезпечується дотриманням кримінальної процесуальної форми, тобто пов`язане з дотриманням гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження щодо будь-яких дій та рішень владних суб`єктів кримінального провадження, зокрема: щодо гарантій оскарження і можливості перевірки законності таких рішень, перевірки безсторонності та об`єктивності владних суб`єктів.
Дотримання належної правової процедури здійснення слідчих дій, крім іншого, означає їх виконання спеціально уповноваженою в конкретному провадженні особою, що має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні та публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.
Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України) як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.
Згідно з частиною другою статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру (частина перша статті 91 КПК України).
Кваліфікація злочину кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Склад злочину це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.
Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи.
Статтею 284 КПК України визначено підстави для закриття кримінального провадження, тобто закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Так, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (пункт 2 частини першої статті 284 КПК України).
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною першою статті 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідсий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає наведеним вимогам КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснює досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000317 від 11 березня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 367 КК України.

Постановою слідчого від 30.11.2023 року закрито вказане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутності в діях Лубенського міського голови складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_3 звернувся до Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області із заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, щодо відведення земельної ділянки для одержання безоплатно у власність тощо. Голова зазначеного органу місцевого самоврядування не виніс їх (вказані заяви) на розгляд сесії міської ради. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 року така бездіяльність міського голови визнана незаконною та його зобов`язано вжити заходів щодо внесення на розгляд пленарного засідання Лубенської міської ради клопотання ОСОБА_3 від 23.12.2019 року. На виконання рішення суду Лубенською міською радою розглянуто вказане клопотання та рішенням від 20.07.2023 року відмовлено в його задоволенні. В зв`язку з цим слідчий дійшов висновку, що матеріали досудового розслідування не містять відомостей про настання істотної шкоди для ОСОБА_3 , а тому кримінальне провадження підлягає закриттю через відсутність складу кримінального правопорушення.

У своїй скарзі до суду ОСОБА_3 зазначає, що такий висновок не є обґрунтованим, оскільки в цьому випадку слідчий не дав оцінку обставинам щодо спричинення йому моральної шкоди тривалим невиконанням службових обов`язків міським головою.

Диспозиція ч. 1 ст. 364 і ч. 1 ст. 365 КК, якими передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру (постанова Судової палати кримінальних справах Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 р. № 599кс16).

Постанова про закриття кримінального провадження має бути належним чином мотивована, а висновки слідчого мають бути підтверджені доказами. Таке рішення має містити встановлені слідчим обставини, аналіз доказів, які були покладені в основу зазначеного рішення та відповідна власна оцінка.

Слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Наведених приписів законодавства слідчий не врахував, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000317 від 11 березня 2020 року задовольнити.

Постанову слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2023 року про закриття кримінального провадження № 0000317 від 11 березня 2020 року скасувати.

Ухвалу направити прокурору Лубенської окружної прокуратури для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду

Полтавської області ОСОБА_1