Справа №295/9423/24
УХВАЛА

20.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати Житомирське районне управління поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою від 29.05.2024, розпочати досудове розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначила, що 29.05.2024 поштовим відправленням №243 заявник надіслала до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області заяву від 29.05.2024 про вчинення кримінального правопорушення, яку отримано 04.06.2024, в якій ОСОБА_3 просила внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, невідкладно розпочати досудове розслідування, у формі попереднього слідства, з підстави вчинення службовими особами Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, в т.ч. його керівництвом - ОСОБА_4 , правопорушення, що має ознаки злочину, передбаченого ч. 2 та 3 ст. 382 КК України, видати пам`ятку про права й обов`язки потерпілого, повідомити по телефону та письмово у встановленому Законом порядку про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування. Однак, враховуючи строки, встановлені ст. 214 КПК України, оскільки заявника не повідомлено про результати розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення, вважає, що жодних дій, спрямованих на внесення вказаних у заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства Житомирським РУП ГУНП в Житомирській області не вчинено.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлена належним чином, у скарзі судове засідання просить провести без її участі.

Представник Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь в розгляді скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 29.05.2024 надіслала на адресу Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області заяву від 29.05.2024 про вчинення службовими особами Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, в т.ч. його керівництвом - ОСОБА_4 , правопорушення, що має ознаки злочину, передбаченого ч. 2 та 3 ст. 382 КК України.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі №240/9078/20 задоволено позов ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії. На виконання вказаного рішення суду територіальний орган Пенсійного фонду України нарахував йому, однак не виплатив, 375520,48 грн. Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 26.07.2023 по справі №295/8624/23 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування, яке 26.08.2023 набрало законної сили, ухвалено стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_3 в порядку спадкування не отримані за життя спадкодавцем - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсійні виплати, згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2021 у справі № 240/9078/20, в розмірі 375520,48 грн. З метою організації примусового виконання рішення Богунського районного суду міста Житомира від 26.07.2023 по справі №295/8624/23, керуючись Законом України від 05.06.2012 №4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ» ОСОБА_3 надіслала в Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області заяву від 29.09.2023 з додатками, в якій просила виконати виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 08.09.2023 по справі №295/8624/23. Листом Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 01.11.2023 №04-08-1-10/8527 ОСОБА_3 повідомлено, що вказаний виконавчий лист підлягає виконанню за третьою чергою погашення заборгованості. ОСОБА_3 вважає, що виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 08.09.2023 по справі №295/8624/23 стосується пенсійних виплат померлого батька, що також підтверджується рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 26.07.2023 у справі №295/8624/23, а тому вказаний виконавчий лист необхідно було включити не до третьої, а до першої черги погашення заборгованості. ОСОБА_3 звернулась до Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області із заявою від 01.04.2024, в якій просила негайно змінити чергу погашення заборгованості та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 08.09.2023 по справі №295/8624/23 замість третьої включити до першої черги погашення заборгованості. Зі змісту листа Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області від 10.04.2024 №04-08-1-10/5206 вбачається, що управління вважає, що кошти за виконавчим листом Богунського районного суду міста Житомира від 08.09.2023 по справі №295/8624/23 не є для заявника соціальними виплатами, а є майном, яке ввійшло до складу спадщини, тобто спадком, тому управління не змінило чергу погашення заборгованості та виконавчий лист Богунського районного суду міста Житомира від 08.09.2023 по справі № 295/8624/23 замість третьої не включило до першої черги погашення заборгованості. Вважає, що в діях службових осіб Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, в т.ч. його керівництва - ОСОБА_6 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 та 3 ст.382 КК України, що виражається в умисному перешкоджанні виконанню рішення суду, що набрало законної сили, тобто в умисному перешкоджанні службовими особами Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, в т.ч. його керівництвом, виконанню рішення Богунського районного суду міста Житомира від 26.07.2023 по справі №295/8624/23.

Згідно зі статтею 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов`язують слідчого, дізнавача, прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги ч. 5 ст. 214 КПК України, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Із системного аналізу зазначених норм можна дійти висновку, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про обставини не щодо усіх (будь-яких) заяв чи повідомлень, а тільки тих, які можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення (злочину), тобто повинні мати достатні дані про наявність в події ознак складу злочину у розумінні ст. 11 КК України.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки), порядок якої визначений ст. 214 КПК України.

Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020, у пункті 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту". Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18) наголосив: "...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...".

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_8 від 29.05.2024, слідчим суддею встановлено, що вона не містить обґрунтованих відомостей, які б свідчили про вчинення будь-якого злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідальність за скоєння якого передбачена статтями з Особливої частини КК України. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, які в повідомленні відсутні. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З огляду на викладене вище, під час розгляду скарги слідчий суддя, проаналізувавши зміст заяви ОСОБА_8 від 29.05.2024, положення вимог законодавства, якими врегульовано порядок внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв та повідомлень про злочини, дійшов висновку, що звернення ОСОБА_8 за своїм змістом не є заявою про вчинення злочину, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані про вчинення кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей за даною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування відсутні.

Таким чином, слідчий суддя вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 11 КК України, статтями 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1