Справа № 305/479/24
Номер провадження 1-кс/305/56/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали клопотання дізнавача СД Рахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ :

Дізнавач СД Рахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000106 від 17.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

З клопотання вбачається, що 16.02.2024 близько 28:00 години на ділянці дороги по вулиці Центральній у с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області на пості "Лазещина" працівниками Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області було зупинено транспортний засіб марки Nissan Patrol із державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 для перевірки документів, на вимогу останніх для підтвердження права керування транспортним засобом ОСОБА_4 надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.03.2013 року, зареєстроване на ОСОБА_5 , мешканку АДРЕСА_2 . Однак, в ході огляду цього транспортного засобу номер шасі (кузова, рами) містить сліди іржі та вказаний номер не читабельний і можливо містить сліди пошкодження номерного позначення рами. 16.02.2024 у ході проведення огляду місця події зовнішнім візуальним оглядом транспортного засобу - автомобіля марки Nissan моделі Patrol, бежевого кольору, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , було виявлено, що номер агрегата рами не відповідає номеру, який відображений у техпаспорті, через що цей автомобіль був поміщений на майданчик тимчасового тримання Рахівського РВП ГУНП в закарпатській області. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 20.03.2013 було вилучено. Постановою дізнавача Рахівського РВП від 17.02.2024 вказаний автомобіль визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Враховуючи, що на автомобілі виявлено можливі ознаки підробки номера кузова (рами) шасі, тому в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на цей транспортний засіб, оскільки арешт зможе забезпечити збереження речових доказів та зможе запобігти ризикам його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, у розумні строки провести всі необхідні слідчі дії з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, тому дізнавач просить накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки Nissan моделі Patrol, бежевого кольору, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким користувався водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 20.03.2013, що належить гр. ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_2 .

До клопотання подані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні слідчого, дізнавача, чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Обов`язок ініціатора клопотання довести обставини, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що випливає з вимог ч. 5 ст. 132, ст. 171 КПК України та відповідає передбаченим ст.ст. 7, 22, 26 КПК України принципам змагальності та диспозитивності.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Враховуючи те, що клопотання не містить даних про те, чи має у даному кримінальному провадженні яка-небудь особа процесуального статусу особи підозрюваного чи обвинуваченого, а зі змісту клопотання власник майна ОСОБА_5 , є третьою особою у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, то з таким клопотанням про накладення арешту може звернутись лише прокурор, а не дізнавач.

Вочевидь, вказані обставини свідчать про не дотримання дізнавачем та прокурором вимог ст. 171 КПК України, хоча це клопотання погоджене прокурором і має його підпис.

Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам статті 171 КПК України, а частиною 3 статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає належному оформленню, що обумовлює процесуальну необхідність його повернення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 171, ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання дізнавача СДРахівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, а саме:автомобіль марки Nissan моделі Patrol, бежевого кольору, із державним номерним знаком НОМЕР_1 , яким користувався водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане 20.03.2013, що належить гр. ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_2 - повернути прокурору, встановивши строк для усунення недоліків в 72 години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1