Справа № 761/7259/24
Провадження № 1-кс/761/5207/2024
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2024 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001384 від 23.08.2023 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

З матеріалів скарги вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001384 від 23.08.2023 року.

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 03.01.2024 року у справі № 463/36/24 про надання дозволу на обшук за адресою: АДРЕСА_1 було надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема: "комп`ютерної техніки, моноблоків, системних блоків, ноутбуків, планшетів, магнітних, електронних носії інформації, мобільних та стаціонарних терміналів зв`язку, а також інших речей та документів, які можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можуть бути доказами під час судового розгляду".

Також вказаним судовим рішенням було надано дозвіл на вилучення грошових коштів отриманих злочинним шляхом.

Скаржник зазначає, що вилучене майно має статус тимчасово вилученого та підлягає поверненню власнику.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий, проти задоволення скарги заперечив.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши доводи скарги, вивчивши матеріали долучені до скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення скарги.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, по справі № 463/36/24, в кримінальному провадженні № 0001384 від 23.08.2023 року, було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, зокрема: «…комп`ютерної техніки, моноблоків, системних блоків, ноутбуків, планшетів, магнітних, електронних, цифрових носіїв інформації, флеш накопичувачів, оптичних носіїв інформації, серверів електронних інформаційних систем або їх частини, фото-відео камер, накопичувальних пристроїв, жорстких дисків, wifi-роутерів, мобільних та стаціонарних терміналів зв`язку, сім-карток, пластикових банківських платіжних карт, документів у паперовому або електронному вигляді щодо здійснення незаконної діяльності, чорнових записів, грошових коштів отриманих злочинним шляхом, а також інших речей та документів, які можуть мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні і можуть бути доказами під час судового розгляду; чорнові записи з відмітками про надання юридичним та фізичним особа грошових коштів та їх розподілу між учасниками злочинної схеми.».

Співставлення вилученого майна та резолютивної частини ухвали слідчого судді по справі № 463/36/24, свідчить про те, що було вилучено виключно майно, дозвіл на вилучення якого було надано.

Так, частиною 7 ст. 236 КПК України визначено, що при обшуку слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; та у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України - коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Наведене свідчить, що вилучене слідчим майно не має статусу тимчасово вилученого майна, тобто на режим його подальшого утримання не поширюються вимоги ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК, отже на слідчого або прокурора не покладався обов`язок протягом 48 годин ініціювати перед слідчим суддею вирішення долі зазначеного майна шляхом накладення арешту на нього.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 167, 168, 237, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001384 від 23.08.2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1