ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/861/24

Провадження № 1-кп/210/469/24

09 травня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05.01.2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Макарівка Каланчацького району Херсонської області, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , перебуває на посаді командира 2-го відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (з ООВДО №360) 1 стрілецького батальйону (з ООВДО), військової частини НОМЕР_1 , перебуває у званні «старший сержант», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин за наступних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ та Указом від 06.11.2023 № 735/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3430-ІХ продовжено з 16 листопада 2023 року строк проведення загальної мобілізації на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 10.03.2022, громадянин України ОСОБА_4 , призваний на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 НГУ №53 о/с від 25.08.2023 (по особовому складу) ОСОБА_4 призначено на посаду командира НОМЕР_3 взводу стрілецької роти (з ООВДО №360) 1 стрілецького батальйону (з ООВДО), військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант».

Таким чином, згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

До підрозділів системи Міністерства внутрішніх справ відноситься крім інших підрозділів Національна гвардія України.

Таким чином, згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, військовослужбовці Національної гвардії України відносяться до працівників правоохоронних органів України.

Крім цього, відповідно до п.п. 2.1, 2.3.2, 13.1, 14.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, п. 2 додатку №1 до Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» встановлено, що дозвільна система та органи внутрішніх справ здійснюють дозвіл громадянам на придбання, зберігання, перевезення й використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, вибухових речовин тощо.

Так, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді командира 2-го відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (з ООВДО №360) 1 стрілецького батальйону (з ООВДО), військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного їх обігу, не маючи дозволу на їх придбання та зберігання, в порушення Постанови ВРУ «Про право власності на окремі види майна» і Додатку №2 до цієї Постанови від 17.06.1992, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них» у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої слідством особи: 1 (один) автомат Калашникова-74 калібру 5.45 мм., заводський номер НОМЕР_4 , який відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського НДКЦ МВС України №СЕ-19/104-24/8228-БЛ від 23.02.2023 є вогнепальною зброєю та придатний до стрільби та 120 (сто двадцять) патронів калібру 5.45 мм., які відповідно до вказаного високу судового експерта є боєприпасами та придатні для стрільби.

Придбавши у такий спосіб вищевказану вогнепальну зброю та боєприпаси без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу забороняється, діючи умисно, в невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах переніс вказані: 1 (один) автомат Калашникова-74 калібру 5.45 мм. заводський номер НОМЕР_4 , який відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського НДКЦ МВС України №СЕ-19/104-24/8228-БЛ від 23.02.2023 є вогнепальною зброєю та придатний до стрільби та 120 (сто двадцять) патронів калібру 5.45 мм., які відповідно до вказаного високу судового експерта є боєприпасами та придатні для стрільби, до місця свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 в Інгулецькому районі де зберігав без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого носіння та переміщення до місця збуту.

В середині грудня 2023 року ОСОБА_4 запропонував своєму знайомому громадянину України ОСОБА_7 , придбати у нього вищевказаний автомат Калашникова-74 калібру 5.45 мм. та боєприпаси до нього, за грошову винагороду у розмірі 900 доларів США.

У подальшому, 22.02.2024 приблизно о 14.37 годині ОСОБА_4 перебуваючи на посаді командира 2-го відділення 1-го стрілецького взводу стрілецької роти (з ООВДО №360) 1 стрілецького батальйону (з ООВДО), військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на збут вищевказаної вогнепальної зброї та боєприпасів, які він придбав, зберігав та носив, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , збув, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 , який діяв під контролем працівників УСБУ у Дніпропетровській області та Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві вищевказані: 1 (один) автомат Калашникова-74 калібру 5.45 мм., заводський номер НОМЕР_4 , який відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського НДКЦ МВС України №СЕ-19/104-24/8228-БЛ від 23.02.2023 є вогнепальною зброєю та придатний до стрільби та 120 (сто двадцять) патронів калібру 5.45 мм., які відповідно до вказаного високу судового експерта є боєприпасами та придатні для стрільби, за що отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у вигляді імітаційних засобів в сумі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, що станом на 22.02.2024 за офіційним курсом НБУ являлось еквівалентом 906 (дев`ятсот шість) доларів США.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, зберігання, придбання та збуту вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та зазначив, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявила клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просила не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, дане клопотання підтримали.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, безпередбаченого законом дозволу.

Згідно з частиною 5 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем роботи характеризується позитивно, брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за що був неодноразово нагороджений відзнакою командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 », відзнакою командувача об`єднаних сил « ІНФОРМАЦІЯ_5 », медаллю «За відвагу», відзнакою «Мужність, честь, закон», медаллю «За оборону рідної держави», орденом «Єдність та воля», орденом «За мужність» ІІІ ступеня, раніше не судимий, вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, матеріальна шкода відсутня, на обліку у лікаря психіатра не перебував і не перебуває ,на обліку у лікаря нарколога не перебував і не перебуває, вину визнав та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся.

Згідно досудової доповіді від 08.05.2024 року, складеної відносно ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «Касандра» від 06.05.2024 року рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 розцінюється як СЕРЕДНІЙ.

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, виходячи з наступного.

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому з огляду на положення ст. 75 КК законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання, як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Щире каяття як таке характеризує суб`єктивне ставлення винного до вчиненого злочину, яке полягає в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалася.

Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , оскільки не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов відсутній, матеріальні витрати відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи зброї № СЕ-19/104-24/8228-БЛ від 23.02.2024 року у розмірі 1514,56 грн, відповідно до статті 124 КПК слід стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 23.02.2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку.

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 тримання під вартою слід скасувати, у зв`язку із призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

В строк відбуття покарання на підставі статті 72 КК України слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття призначеного за цим вироком покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та на підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку - скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі суду.

Зарахувати на підставі ст. 72 КК України у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 22.02.2024 року по 09.05.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- імітаційні засоби у вигляді грошових коштів гривні України, в загальній сумі 35000 (тридцять п`ять тисяч), номіналом 500 (п`ятсот), загальною кількістю 70 (сімдесят) купюр, із одним серійним номером ЗГ-1649464 кожна, упаковані в сейф-пакет ДБР № S1026552, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000021 від 05.01.2024 року;

- 1 (один) автомат Калашникова-74 калібру 5.45 мм., заводський номер НОМЕР_4 , чотири магазини до нього, упаковані до полімерного мішку, який опечатаний пломбою на горловині № НОМЕР_5 , 110 (сто десять) патронів калібру 5.45 мм. та 7 гільз, упаковані в первинне пакування сейф-пакеті ДБР М 1006885, які згідно квитанції № 21/24 від 11.04.2024 року передані до камери схову Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області - після набрання вироком законної сили передати на потреби Збройних Сил України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Дніпровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України:

- 1514,56 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) за проведену судову експертизу зброї № СЕ-19/104-24/8228-БЛ від 23.02.2023 року.

Матеріали кримінального провадження № 0000021 від 05.01.2024 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 171/861/24, провадження № 1-КП/210/469/24.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1