Справа №201/2917/24
Провадження № 1-кс/201/968/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

У судовому засіданні приймали участь:

скаржник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у якій скаржник просить суд: поновити термін оскарження з 07 березня 2024 року; дослідити факт кримінального злочину, порівнявши зміст кримінальних статей ККУ з діями ОСОБА_4 , щоб встановити факт порушення цих кримінальних статей; встановити судом факт порушення Конституції України та статей 364, 365 ККУ шляхом дослідження документів доказів: а.) апеляційну скаргу СВТ №02/02/24 (№) від 6 лютого 2024 року, яка доводить законність апеляційного звернення з апеляційного оскарження відповідно статтям 32, 128, 129 КУ; б.) не відповідаючий дійсності лист відповідь ОСОБА_4 №04.4-58/120/2024 від 12.02.2024 року, який доводить факт незаконного протиправного втручання в його судову справу до якої вона стороння особа, а також факти порушення статей 364-366 ККУ(перевищення службових повноважень та зловживання владою посадовою особою) шляхом наказу канцелярії апеляційного суду повернути за належністю його справу до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська; внести в ухвалу встановлені судом факти порушених статей 364-366 ККУ заступником голови Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_5 ; встановити судом факт провини ОСОБА_5 порушення строків та процедури оскарження ухвали судді ОСОБА_6 від 19.12.2023 року у справі 204/16550/23; поставити окрему ухвалу, в якій забов`язати Красногвардійський районий суд м.Дніпропетровська поновити процедуру та термін оскарження ухвали від 19.12.2023, для чого направити справу судді ОСОБА_6 204/16550/23 до апеляційної інстанції для поновлення апеляційного оскарження, яке порушене за вини ОСОБА_7 ; поставити окрему ухвалу про забов`язання прокурора ОСОБА_8 виконати імперативні вимоги ст. 214 КПК, а саме:1.Внести у 24-годинний термін його заяву до ЄРДР відповідно імперативних вимог 214 статті кримінально-процесуального кодексу України; 2.Надати ОСОБА_3 , членам його родини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , керівниккам та слідчим досудового слідства №0000499 довідку потерпілого. 3.Надати йому копію витягу з ЄРДР електронною поштою та поштовим замовленим листом на ім`я ОСОБА_3 . 4.Визнати (та винести у ЄРДР) потерпілими: ОСОБА_3 , його дружину ОСОБА_9 , неповнолітню доньку ОСОБА_10 , малолітню доньку ОСОБА_11 , керівників та слідчих досудового слідства №0000499. 5.Негайно розпочати досудові слідчі дії в межах заявлених статей ККУ та суб`єктів злочинів в повному об`ємі. 6.Внести вищеназвані статті ККУ порушені ОСОБА_7 , а саме ст. 364-366, усі без виключення, бо згідно кримінального права виходити за межі заявлених статей під час проведення слідчих дій заборонено, проте вони не вигадані, а підтверджуються очевидними об`єктивними фактами, а саме: документальним доказом листом в якому спотворена судова офіційна службова інформація; фактом відсутності в апеляційному суді судової справи у зв`язку з передачею її в суд першої інстанції, що підтверджується відповіддю канцелярії суду під час його власного візиту до канцелярії апеляційного суду 14.02.2024 року; фактом вказання у офіційному судовому повідомленні на фірмовому офіційному бланку Дніпровського апеляційного суду факт отримання його судової справи апеляційним судом з суду першої інстанції перед тим як його незаконно «відфутболили» назад; фактом вказання у офіційному судовому повідомленні на фірмовому офіційному бланку Дніпровського апеляційного суду факт незаконної передачі його судової справи з апеляційного суду в суд першої інстанції; та іншими додатковими фактами; притягти до кримінальної відповідальності ОСОБА_12 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-366 Кримінального кодексу України; розглянути скаргу в обов`язковій присутності заявника.

В обґрунтування скарги скаржник посилається на те, що 15 лютого 2024 року він подав Заяву про злочин СВТ №10/02/24 від 14.02.2024 року до Дніпропетровської обласної прокуратури, на яку отримав 26.02.2024 року поштового листа відповідь №31/1-4603-24 від 20.02.2024 року за підписом Начальника відділу обласної прокуратури ОСОБА_8 з відмовою внесення відомостей про злочин ОСОБА_13 до ЄРДР. 27 лютого 2024 року він подав до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська Скаргу на бездіяльність прокурора по невнесенню в ЄРДР заяви про злочин щодо порушення статей 364-366 ККУ відповідно статей 214, 303, 304 КПК України, на яку 04 березня 2024 року отримав ухвалу слідчого судді ОСОБА_14 від 29.02.2024р справа №204/1806/24 провадження №1-кс/204/494/24 де вказано: «За змістом положень ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, органу досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Як вбачається з поданої скарги скаржник оскаржує бездіяльність прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури, яка розташована за адресою: м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.38 (Шевченківський район міста Дніпра).». 05 березня 2024 року він подав до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська Скаргу на бездіяльність прокурора по невнесенню в ЄРДР заяви про злочин щодо порушення статей 364-366 ККУ відповідно статей 214, 303, 304 КПК України, на яку 07 березня 2024 року на електронну пошту отримав Ухвалу слідчого судді ОСОБА_15 від 05.03.2024р справа № 932/1949/24 провадження №1-кс/932/628/24, де вказано: «З матеріалів скарги вбачається, що заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Водночас таку заяву, було подано Дніпропетровській обласній прокуратурі, на адресу: пр. Дмитра Яворницького, 38, м. Дніпро, що належить до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. Отже, скарга подана з порушенням правил територіальної підсудності, а тому відповідно до пункту 2 частини 2 статті 304 Кримінального процесуального кодексу України матеріали скарги підлягають поверненню скаржнику для звернення за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська». Тому, скаржник зазначає, що подає цю скаргу на бездіяльність прокурора ОСОБА_16 по невнесенню в ЄРДР заяви про злочин в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська не порушуючи термінів та підслідності.

Скаржник у судовому засіданні свою скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив її задовольнити.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

З матеріалів скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Дніпропетровської обласної прокуратури, в порядку ст. 214 КПК України, із заявою про злочин від 14.02.2024 року.

Згідно відповіді представника Дніпропетровської обласної прокуратури за №31/1-4603-24 від 20.02.2024 року за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 встановлено, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На момент судового розгляду представники Дніпропетровської обласної прокуратури не надали слідчому судді доказів виконання обов`язку, встановленого ч. 1 ст.214КПК України та внесення відомостей за вказаною вище заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР у встановлений строк.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою Дніпропетровської обласної прокуратури не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в його заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання посадової особи Дніпропетровської прокуратури внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та надати копію відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений Законом термін підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020р. № 298, затверджене Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього.

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298, а тому, не підлягають задоволенню вимога скаржника про зобов`язання внести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним за ст.ст. 364-366 КК України, оскільки лише в особи, що має повноваження вносити відомості до ЄРДР, є дискреція зазначити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України). Також, слідчий (детектив), здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України). Тому, необхідно зобов`язати відповідну особу внести відомості до ЄРДР, та реалізувати самостійно повноваження щодо визначення попередньої правої кваліфікації кримінального правопорушення.

Отже враховуючи, що процесуальний закон не вимагає внесення до ЄРДР всіх обставин, наведених заявником у заяві про кримінальне правопорушення, а визначення попередньої правої кваліфікації кримінального правопорушення є виключною компетенцією слідчого та/або прокурора, скаргу в частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР за конкретними статтями КК України, суд вважає необґрунтованою і підстав для її задоволення не вбачає.

Одночасно вимоги скарги, зокрема про зобов`язання уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР відносно конкретної особи та притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-366 Кримінального кодексу України, також задоволенню не підлягають, оскільки їхнє вирішення слідчим суддею не передбачене КПК України.

Також у своїй скарзі заявник просить негайно розпочати досудові слідчі дії в межах заявлених статей ККУ та суб`єктів злочинів в повному об`ємі, однак дана вимога також не підлягає задоволенню, оскільки є передчасною, адже відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК, така дія є обов`язком слідчого (дізнавача) після внесення до ЄРДР відповідних відомостей про кримінальне правопорушення.

Крім того, у своїй скарзі заявник просить дослідити факт кримінального злочину; встановити судом факт порушення Конституції України та статей 364, 365 ККУ шляхом дослідження документів доказів; внести в ухвалу встановлені судом факти порушених статей 364-366 ККУ заступником голови Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_5 ; встановити судом факт провини ОСОБА_5 порушення строків та процедури оскарження ухвали судді ОСОБА_6 від 19.12.2023 року у справі 204/16550/23; поставити окрему ухвалу, в якій забов`язати Красногвардійський районий суд м.Дніпропетровська поновити процедуру та термін оскарження ухвали від 19.12.2023, для чого направити справу судді ОСОБА_6 204/16550/23 до апеляційної інстанції для поновлення апеляційного оскарження, яке порушене за вини ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вказані вище вимоги скарги задоволенню не підлягають, оскільки їхнє вирішення не входить до компетенції слідчого судді.

Що стосується вимог скаржника стосовно надання ОСОБА_3 , членам його родини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , керівникам та слідчим досудового слідства №0000499 довідку потерпілого; визнати (та винести у ЄРДР) потерпілими: ОСОБА_3 , його дружину ОСОБА_9 , неповнолітню доньку ОСОБА_10 , малолітню доньку ОСОБА_11 , керівників та слідчих досудового слідства №0000499, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченимиглавою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбаченихпунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, за наявності відповідних підстав особа може оскаржити рішення про відмову у визнанні її потерпілою.

Розгляд слідчим суддею скарг про зобов`язання слідчого про визнання осіб потерпілими та видачу їм довідок потерпілого чинний КПК не передбачає.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржником порушено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку. За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню.

Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково - шляхом зобов`язання уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 14.02.2024 року та надати ОСОБА_3 копію відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений Законом термін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 14.02.2024 року.

Надати ОСОБА_3 копію відповідного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений Законом термін.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 19.03.2024 о 09:15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1