Справа № 629/7203/23
Номер провадження 1-р/629/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Державної установи Олексіївської виправної колонії (№25) ОСОБА_3 про уточнення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року, -

встановив:

Начальник Державної установи Олексіївської виправної колонії (№25) ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про уточнення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року, яким було засуджено ОСОБА_5 за ст.ст.309 ч.1, 308 ч.ч.1,2, 70 КК України до 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів на строк 3 (три) роки та з конфіскацією всього особистого майна, що належить обвинуваченому, а саме просив розяснити підстави незастосування ст.72 КК України в резолютивній частині вироку та законність застосування вислову раніше не судимий відносно засудженого ОСОБА_5 у вступній та мотивувальній частині.

У судове засідання учасники не зявились, про час, місце та дату були повідомлені належним чином, про причини не явки не повідомили.

Суд дослідивши письмові документи, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність роз`яснити органу виконання покарання викладене у вироку.

Так, згідно ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Документально встановлено, що у першому абзаці резолютивної частини вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст.309 КК України -у вигляді 2 (двох) років обмеження волі, -за ч.1 ст.308 КК України - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, -за ч.2 ст.308 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів на строк 3 (три) роки та з конфіскацією майна, -за ч.2 ст.307 КК України - у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так, вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року засуджено ОСОБА_5 за ст.ст.309 ч.1, 308 ч.ч.1,2, 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань до остаточного покарання у вигляді 6 (шести) років 6 місяців позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, пов`язаною з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів на строк 3 (три) роки та з конфіскацією всього особистого майна, що належить обвинуваченому.

Як вбачається з резолютивної частини вище вказаного вироку, судом на підставі ч.1,2 ст.70 КК України було частково складено основні покарання, призначені ОСОБА_5 , у вигляді обмеження волі та позбавлення волі.

Так, пп.б п.1 ч.1 ст.72 КК України визначено, що при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне розяснити органу виконання покарання, що під час часткового складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , слід застосовувати пп.б п.1 ч.1 ст.72 КК України.

Також, судом встановлено, що судом у вступній та мотивувальній частині вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року зазначено, що ОСОБА_5 раніше не судимий.

Перевіривши матеріали справи, беручи до уваги викладене у копії довідки, долученої до клопотання, суд виходить з наступного.

Згідно з копією довідки, ОСОБА_5 раніше був судимим:

17.02.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу у вигляді 1000, 00 грн;

16.07.2010 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 309 ч.2, 75 КК України до покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

29.06.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 4 позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

09.12.2013 року був засуджений Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст.317 ч.2, 307 ч.2, 311 ч.1, 309 ч.2, 70, 71 КК України до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 07.04.2014 року Апеляційним судом Харківської області кримінальне провадження за ст.311 ч.1 КК України припинено на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України, за ст.ст.317 ч.2, 307 ч.2, 309 ч.2, 70, 71 КК України засуджено до 6 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; був звільнений 15.02.2016 року.

Так, згідно із ст.89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються:

-особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання;

-особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, пробаційного нагляду або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;

-особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

З вище викладеного вбачається, що ОСОБА_5 в останнє був судимим 09.12.2013 року.

Відповідно до викладеного у довідці ОСОБА_5 раніше був засуджений за нетяжкі та тяжкі злочини.

У копії довідки, долученій установою виконання покарань, зазначено, що ОСОБА_5 за останнім вироком був звільнений по відбуттю покарання 15.02.2016 року. Крім того, строки погашення рахуються за кожне кримінальне правопорушення окремо, максимальний строк погашення, визначений за зазначеними в довідці правопорушеннями становить 6 років.

Таким чином, відповідно до викладеного у вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року, ОСОБА_5 вчинив правопорушення, починаючи з 07.06.2022 року, що свідчить про те, що на момент вчинення даних правопорушень, пройшло понад 6 років з моменту відбуття ним покарання, а тому ОСОБА_5 визнається таким, що не має судимості.

Як зазначив ВС у своїй постанові від 27.09.2018 року у справі №647/1831/15-к, припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.

Беручи до уваги вище вказане, зважаючи на викладене в клопотанні, суд вважає за необхідне розяснити установі виконання покарань, що судимості ОСОБА_5 є погашеними, а тому ОСОБА_5 визнається особою, що не має судимості, що узгоджується з положеннями ст.89 КК України та позицією Верховного Суду.

Роз`яснення вироку у такий спосіб не погіршує становище засудженого і інших осіб, не змінює суті вироку і не суперечить зазначеним вище нормам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 380 КПК України, суд, -

постановив :

Клопотання начальника Державної установи Олексіївської виправної колонії (№25) ОСОБА_3 про уточнення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.02.2024 року - задовольнити.

Роз`яснити, що:

- під час часткового складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , слід застосовувати пп.б п.1 ч.1 ст.72 КК України.

- судимості ОСОБА_5 є погашеними, а тому ОСОБА_5 визнається особою, що не має судимості, відповідно до положень ст.89 КК України.

Направити копію ухвали установі виконання покарань та ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена через Лозівський міськрайонний суд до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим який відбуває покарання - 7 днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1