печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002164 від 20.11.2023, яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

24.05.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002164 від 20.11.2023, яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 18 квітня 2024 року Головним слідчим управлінням Національної поліції України проведено обшук відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/15405/24-к, за адресою: АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ТОВ «Орхідея».

Відповідно до вказаної ухвали Печерського районного суду міста Києва по справі № 757/15405/24-к клопотання - задоволено. Надано дозвіл слідчим та прокурорам у кримінальному провадженні № 0002164 від 20.11.2023 на проведення обшуку за місцем здійснення діяльності шахрайського «колл-центру» за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Орхідея», та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення речей та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: носіїв електронної інформації (флеш-карти будь-якого формату), USB-носії, носіїв на жорстких магнітних дисках (HDD), носіїв на твердотільних дисках (SSD), системних блоків персональних комп?ютерів (СБПК), моноблоків, ноутбуків і макбуків, (ППК), серверів, іншої комп?ютерної техніки, моніторів та гарнітур комп?ютерної техніки, зовнішніх переносних пристроїв зберігання інформації, мобільних терміналів, сім карт та карткоутримувачів, пристроїв та приладів, які забезпечують SIP, ІР-телефонію, та VoIP, пристроїв та приладів з інстальованими програмними продуктами (платформи), пристроїв та приладів, які забезпечують доступ до локальної мережі, всесвітньої інформаційної системи загального доступу інтернет, печаток, штампів, бухгалтерської, фінансово-господарської та іншої документації суб?єктів господарювання та інших документів щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг грошових коштів, отриманих під час цієї діяльності, записів так званої неофіційної («чорнової») бухгалтерії, записних книжок, нотатків, чорнових записів, які містять таку інформацію, ключів доступу до систем Інтернет-банкінгу, систем відео - аудіоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, пристрої та прилади на які передається та записується інформація (серверів), пристроїв та прилади та засоби доступу до рахунків на які надходять електронні грошові кошти або з яких у подальшому останні виводяться у легальний обіг.

20 квітня 2024 року, адвокатом ОСОБА_3 подано до Головного слідчого управління Національної поліції України клопотання про негайне повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку, яке направлено засобами поштового зв?язку, що підтверджується копією фіскального чеку, накладної та опису за трекінгом поштового відправлення 483.

У вище вказаному клопотанні просив наступне:

1. Задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна під час обшуку, подане в інтересах ОСОБА_4 .

2. Негайно повернути ОСОБА_4 , Lenovo RANOV06517741F; Asus s/n PF4KRQYM; Asus s/n R8N0CV162207347; Aser s/n NXAGLEH01B33410F513400; HP s/n SCP3145RDX; Lenovo s/n MP27085; Lenovo s/n CANCCEN38; Asus s/n R4NOCV06R549152; Apple s/n FVFPN4LVOSH; Lenovo без s/n; Lenovo s/n модель V1582ALC; Lenovo s/n PF4CLLP; Lenovo s/n PF4KSFEH; HP s/n CHB21056Q9; Acer s/n NXKSCUA3400; Asus s/n R8NOCV20M4935B; Lenovo без s/n; Asus s/n R4N0CV06R5531054; Acer s/n NABDEV015325140BE3400; Lenovo s/n PF4K1C47; Dell inspirion ez s/n; Dell inspirion без s/n; Dell 24G11455345; Dell s/n R2NOCV10872408D; Lenovo 1; Asus s/n8210048RA; Lenovo 82RK0055RA; Lenovo з поміткою 9095; ASUS RSNOC405996319A; ASUS R7NOLP023144285; REDMI з поміткою 2202; Lenovo з поміткою kvlk; Asus R8NOSV170280347; LENOVO з поміткою 9070; Lenovo s/n PF4AH168; LENOVO S/N PF4HXQ3P; ACER S/N NXK65EA090A03400; ASER S/N NXA6LE401D31711C113400; LENOVO; ASUS R40N05V06RS45155; LENOVO MPR; ASER; ASER; DELL; DELL; RSNOOV04:992322, LENOVO FF44621, REDMI 35, Tr USB LOcs, La модеми jetpak; 7 аркуші а4; Три зошити та три блокноти; Три зошити з рукописними записами.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, орган досудового розслідування отримав вказане клопотання 24 квітня 2024 року.

29.04.2024 слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволенні заявленого клопотання (від 19.04.2024), поданого 20.04.2024.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Головного слідчого управління Національної поліції України у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність представника особи, за скаргою якого здійснюється судове провадження та представника Головного слідчого управління Національної поліції України. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002164 від 20.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

18.04.2024 слідчими слідчої групи ГСУ НПУ у кримінальному провадженні № 0002164 від 20.11.2023, на підставі рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі 757/15405/24-к, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ТОВ «Орхідея», та перебуває в користуванні ОСОБА_4 , за результатами проведення слідчої дії було вилучено майно, яке належить останньому.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 220 КПК України унормовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно ч. 1, 3 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Вимоги до оформлення постанови вказані у ч. ч. 5, 6 ст. 110 КПК України.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчі судді у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).

Таким чином, приходжу до висновку, що під час розгляду вказаної скарги слідчому судді не надано достатніх доказів, які б підтверджували, яке саме майно було вилучено під час обшуку у ОСОБА_4 . У зв`язку із зазначеним, підстави для задоволення скарги відсутні.

Разом з цим, встановлено, що стороною захисту не надано суду ухвалу слідчого судді про обшук та протокол обшуку, що унеможливлює, належним чином дослідити, яким чином надавався дозвіл на проведення обшуку та вилучення речей, а тому слідчий суддя вважає, що заявником в обґрунтування своєї позиції не надано доказів, з яких би слідчий суддя міг би зробити висновки про необхідність повернення вилученого майна.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необгрунтованість вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1-35, 169-171, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002164 від 20.11.2023, яка полягає неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1