Справа № 944/1119/24
Провадження №1-кп/944/852/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м.Яворові в спрощеному провадженні без технічної фіксації та без виклику учасників кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000060 від 11.02.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2024 року до Яворівського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

Органом досудового розслідування встановлено та не оспорюється учасниками судового провадження, щов першій половині лютого 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 06.02.2024 № 3564-ІХ, продовжено з 05 год. 30 хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з метою подальшого особистого використання документу під час перетину державного кордону України, а саме отримання права на виїзд за межі території України, перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом на підроблення офіційного документу посвідчення дитини з інвалідністю до 18 років, серії НОМЕР_1 від 11.12.2023 використовуючи реквізити «Солом`янської районної в м.Київ Державної адміністрації «України» «Управління соціального захисту населення ідентифікаційний код 37485511» та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 06.02.2024 використовуючи реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_2 код. НОМЕР_3 » за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовив підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення дитини з інвалідністю до 18 років НОМЕР_1 видане 11.12.2023 Управлінням соціального захисту населення Солом`янської районної державної адміністрації на ім`я сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внісши до посвідчення серії НОМЕР_1 завідомо недостовірні відомості щодо інвалідності дитини до 18 років, використовуючи печатку із написом «Україна» «Солом`янська районна в м.Києві державна адміністрація «Управління соціального захисту населення ідентифікаційний код 37485511» », вклеївши свою фотокартку та фотокартку сина ОСОБА_4 з метою ідентифікації особи та проставив підпис посадової особи, а також внісши рукописний запис до належного йому офіційного документу тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 06.02.2024 виданого на його ім`я, внісши завідомо неправдиві відомості, що 06.02.2024 надано відстрочку від призову на ВС під час мобілізації та дозвіл на виїзд за кордон згідно абз.6, ч.1., ст.23 ЗУ № 3543 ХІІ, та печаток із написом « ІНФОРМАЦІЯ_4 код. НОМЕР_3 », що надало останньому право виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, підробивши таким чином офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають права та звільняють від обов`язку, з метою подальшого їх використання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України.

В подальшому, 11 лютого 2024 року близько 05 год 00 хв ОСОБА_3 , діючи умисно, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, керуючись прямим умислом на використання завідомо підроблених документів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення дитини з інвалідністю до 18 років, серії НОМЕР_1 від 11.12.2023 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 06.02.2024, видані на його ім`я є підроблені та містять завідомо недостовірні відомості, ОСОБА_3 , перебуваючи в пункті пропуску «Грушів», що розташований в с.Грушів, Яворівського району Львівської області, діючи умисно, з метою подальшого перетину державного кордону України, використав вищевказані завідомо підроблені документи, шляхом їх пред`явлення та надання інспектору Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбаченого ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 яка складена в присутності його захисника ОСОБА_6 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358 КК України, а саме у підробленні документа, який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та за ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа; згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.381-382 КПК України.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.358 КК України, а саме підроблення документа який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у підробленні документа який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання та використанні завідомо підробленого документа доведена повністю та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.358 КК України, ч.4 ст.358 КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння в розкриттю даних кримінальних правопорушень, а обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є кримінальними проступками, вчинені умисно, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті не числиться, раніше не судимого.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначення ж іншого виду покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останнього до скоєного.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України - штраф у розмірі у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

- за ч.4 ст.358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривні.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання штраф у розмірі у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_3 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Речові докази тимчасове посвідчення військовозобов?язаного № НОМЕР_2 видане 06.02.2024 « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на ім?я ОСОБА_3 та посвідчення серії НОМЕР_4 видане 11.12.2023 на ім?я ОСОБА_3 , як законному представнику дитини з інвалідністю гр. ОСОБА_4 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000060.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч.1 ст.394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1