Справа № 309/263/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/294/24 за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2024 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 15 травня 2024 року по 12 липня 2024 року включно.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 15 травня 2024 року по 12 липня 2024 року включно.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 15 травня 2024 року по 12 липня 2024 року включно.

З матеріалів вбачається, що у провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №0000075 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.306, ч.3 ст.307 КК України.

Стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обрано, а потім неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз строком по 14 травня 2024 року включно.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що справа тривалий час перебуває на розгляді Хустського районного суду. Просить суд скасувати ухвалу суду та застосувати до нього цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 зазначає, що на даний час відсутні визначені у цьому судовому рішенні підстави і мета застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить суд скасувати ухвалу суду та застосувати до нього цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави.

Від прокурора ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, захисника адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 колегія суддів вважає належним чином умотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими (позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна), дані про особу обвинувачених, відсутність обставин, які би перешкоджали триманню обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом необхідних процедурних (процесуальних) дій, у тому числі й допиту свідків, які ще не допитані, та дослідження доказів.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про існування вказаної стороною обвинувачення наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення вини, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання вищевказаних ризиків, які продовжують існувати, при цьому стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких.

Так, апеляційний суд звертає увагу на те, що обвинуваченими не надано жодних доказів, зокрема й даних про особу обвинувачених, які би давали обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не ухилятиметься від суду, не впливатиме на свідків, не перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, домашнього арешту, на чому наполягають ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки вони не забезпечать їх належної процесуальної поведінки на даному етапі кримінального провадження.

Отже доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та відсутність підстав для продовження обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 строку тримання під вартою, є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини розширила дію гарантій частини 4 статті 5 Конвенції, яка зокрема згідно з доктриною Суду Конвенція вимагає періодичного перегляду тривалого тримання.

Так, аби відповідати вимогам Конвенції, такий перегляд повинен дотримуватись як матеріальних, так і процесуальних норм національного законодавства і, більше того, здійснюватись згідно з метою статті п`ятої Конвенції, тобто для захисту особи від свавілля. Остання вимога означає не тільки, що компетентний суд повинен приймати рішення «швидко», але також, що такі рішення мають прийматися з розумними інтервалами (рішення Herczegfalvy v.Austria, 1992 р.)

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Тому, на переконання апеляційного суду подальше продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не порушує їх права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Водночас, з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 кримінального правопорушення, та факту того, що сума застави, визначена ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.08.2019 року у розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 960500,00 грн., обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на протязі строку перебування під вартою внесена не була, що свідчить про її непомірність для останніх, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту частково заслуговують на увагу, а саме в частині зменшення розміру застави, тому розмір застави необхідно зменшити до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800,00 грн., який на цьому етапі кримінального провадження, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного/обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний (обвинувачений) може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

За приписами ч. 3 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, а ухвала скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 404, 405, 407, 419,422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який продовжено ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2024 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800,00 гривень.

В разі сплати застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; -не спілкуватися з визначеними судом особами.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який продовжено ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2024 року на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у сумі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800,00 гривень.

В разі сплати застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; -не спілкуватися з визначеними судом особами.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 15 травня 2024 року по 12 липня 2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді