Провадження № 1-кс/344/4375/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором у кримінальному провадженні - Заступник начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000067 від 05.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Івано-Франківської обласної прокуратури.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що начальник управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , у щорічній декларації, осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2022-2023 роки не відобразила наявне у користуванні рухоме майно, а саме транспортний засіб марки BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також встановлено, що в деклараціях за 2020-2023 роки ОСОБА_5 не вказала право користування квартирою, в якій фактично проживає протягом тривалого періоду часу, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 87,1 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка з 2016 року на праві приватної власності належить матері ОСОБА_6 .

Таким чином, аналіз одержаної у встановленому порядку інформації вказує на наявність в діях начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_5 можливих ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 366-2 КК України кримінальним правопорушенням є Умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обов`язковою ознакою даного кримінального правопорушення є сума, на яку відрізняються достовірні відомості від відомостей, поданих у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції". Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 не внесено відомості до щорічної декларації про факт користування нею та членами її сім`ї транспортним засобом марки BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 та квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказані квартира та транспортний засіб містять ознаки речового доказу, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовими доказами.

Крім цього, з метою визначення суми, на яку відрізняються достовірні відомості від відомостей, поданих ОСОБА_5 у щорічній декларації, існує необхідність у проведенні судових експертиз з метою визначення вартості згаданих автомобіля та квартири.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно інформаційної довідки №869155252 автомобіль BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться у власності ОСОБА_7 .

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та проводити без виклику власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпоряджання з метою забезпечення збереження речових доказів на автомобіль BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8