Справа№ 309/1014/19
Провадження № 1-кп/309/199/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка захищає інтереси обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 02.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 02.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що вона отримуючи соціальну допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» при народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та соціальну допомогу одиноким матерям, умисно, з власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків та з метою отримання грошових коштів з Державного бюджету України, що виділені на виплату державних соціальних допомог, шахрайським шляхом та зловживаючи довірою, не повідомила до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської ради, про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, а саме про смерть ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а навпаки надала свідоцтво про народження ОСОБА_6 від 20 грудня 2016 року та при заповнені заяв 17 жовтня 2014 року та 16 листопада 2017 року про призначення усіх видів соціальної допомоги належним чином була повідомлена про повідомлення Управління соціального захисту населення Хустського виконавчого комітету Хустської міської ради про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг.

Враховуючи, що громадянка ОСОБА_7 , з метою продовження отримання грошових коштів, як соціальної допомоги на дитину ОСОБА_6 , не повідомила Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської про смерть останньої, при цьому заповнювала заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг для перерахування допомоги на дітей одиноким матерям, вказавши померлу ОСОБА_6 , як члена сім`ї, в результаті чого відповідно до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів У країн від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» не було зменшено їй виплату соціальної допомоги внаслідок смерті дитини, а нарахована в період з 01 лютого 2016 року по 30 квітня 2018 року та надмірно нею отримано грошові кошти в загальній сумі 8032,00 гривень.

Окрім цього, що громадянка ОСОБА_7 , з метою продовження отримання грошових коштів як соціальної допомоги на дитину ОСОБА_6 , не повідомила Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Хустської міської про зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, а саме смерть дитини ОСОБА_8 , в результаті чого відповідно до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів У країн від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» не було припинено їй виплату соціальної допомоги при народженні дитини, внаслідок смерті дитини, а нарахована в період з 01 лютого 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 та отримано нею грошові кошти в загальній сумі 17200,00 гривень.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 незаконно отримала грошові кошти в загальній сумі гривень 25232,00 гривень, чим було спричинено Управління соціального захистку населення виконавчого комітету Хустської міської ради матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 заявили суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України на підставі ч.2 ст. 49 КК України .

В судове засідання представник потерпілого - Хустської міської ради не з`явився, в матеріалах справи наявна заява з якої вбачається, що представник просить справу розглянути у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання, вважає його обґрунтованим та таким , що підлягає до задоволення.

Дослідивши письмове клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ст. 285 ч.1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках , передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло п`ять років з часу вчинення проступку, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що подія кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце 16 листопада 2017 року, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду в Постанові від 19.11.2019 року в справі №345/2618/16-к зроблено висновок, що звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Відповідно до висновку, який міститься в постанові об`єднаної палати касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова від 5 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені в ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності, за умови, що: протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більш ніж два роки (перебіг давності не перервано); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування строку давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг строку давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Водночас факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності та зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду:

15 років із часу вчинення злочину, 5 років із часу вчинення кримінального проступку.

За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку зараховується і період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений ч. 2 ст. 49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

З урахуванням викладеного, судом зазначається, що клопотання є таким, що ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню, у зв`язку із чим, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст. 49 КК України, кримінальне провадження закрити та звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 .

Керуючись статями 284, 314, 477, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4 - задоволити.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України на підставі ч.2 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

Кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст..190 КК України відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000188 від 02.03.2019 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1