УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року

м. Київ

справа № 951/703/23

провадження № 51-3440 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року щодо останнього,

установив:

відповідно до змісту вироку Козівського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 336 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року вирок залишено без зміни.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених у вироку, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, за результатами медичного огляду військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби за мобілізацією, отримавши під особистий підпис бойову повістку про необхідність прибуття о 09 год 20 лютого 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшої відправки до військової частини НОМЕР_1 , попереджений про кримінальну відповідальність у разі неявки, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, умисно, без поважних причин, не прибув на зазначений день і час до пункту вказаної дільниці, порушивши процес комплектування ЗСУ.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , вказуючи на суворість призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання у результаті незастосування судом закону, який, на його думку, підлягав застосуванню, просить змінити оскаржувані судові рішення, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції під час призначення покарання у виді позбавлення волі належним чином не врахував дані, що характеризують особу засудженого, тяжкість кримінального правопорушення, визнання винуватості та наявність обставин, що пом`якшують покарання, які на думку захисника, могли бути підставами для застосування до засудженого положень ст. 75 КК України. Вважає, що апеляційний суд, за результатами розгляду його скарги на незаконність вироку із вказаних обставин, необґрунтовано залишив рішення без зміни.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження, з наведених у ній мотивів, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правова кваліфікація за ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, захисником не оспорюються.

У касаційній скарзі захисник посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування положень ст. 75 КК України та наводить доводи, якими не погоджується із судовими рішеннями стосовно відсутності підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Однак, такі доводи захисника колегія суддів вважає необґрунтованими.

Згідно з положеннями ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як убачається із змісту оскаржуваного вироку суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 роки, врахував: ступінь тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, особу засудженого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, визнання винуватості, обставину, яка пом`якшує покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжували б покарання, водночас суд встановив відсутність щирого каяття, а також ухвалюючи вирок суд прийняв до відома досудову доповідь представника персоналу органу пробації, встановивши, що засуджений має середній ризик небезпеки для суспільства.

Вирішуючи питання про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням суд, ураховуючи тяжкість кримінальну правопорушення, вчинення умисного злочину під час введення в Україні воєнного стану та мобілізації у зв`язку із збройною агресією рф, особу винного, який не працює, на утриманні немає жодних осіб, не вчиняв будь які дії для допомоги ЗСУ (волонтерська діяльність або інша праця на користь ЗСУ), проявляючи абсолютну байдужість до вчиненого діяння, врахувавши наявність відомостей про застосування до засудженого примусових заходів у виді приводу у судове засідання, а згодом і оголошення у розшук, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 75 КК України.

Не погоджуючись із вироком суду в частині незастосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК України захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого оскаржив судове рішення в апеляційному порядку.

Апеляційний суд, переглядаючи вирок за апеляційною скаргою захисника, дійшов висновку про безпідставність вимог сторони захисту та, погодившись із покаранням призначеним без застосування ст. 75 КК України, залишив судове рішення без зміни.

Мотивуючи своє рішення апеляційний суд зазначив, що всі обставини на які посилається сторона захисту були враховані судом під час призначення засудженому ОСОБА_5 покарання в мінімальних розмірах, передбачених санкцією статті за якою його засуджено.

Крім того апеляційний суд розглянув доводи сторони захисту про щире каяття засудженого та з огляду на дані, що характеризують особу не встановив цієї обставини, тому, не знайшов підстав для застосування положень ст. 75 КК України.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався. При залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Перевіряючи вирок в частині покарання за апеляційною скаргою захисника, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, апеляційний суд детально перевірив викладені в апеляційній скарзі доводи, які за своїм змістом є аналогічними доводам касаційної скарги та визнавши їх необґрунтованими, навів у рішенні належні й достатні мотиви їх спростування.

Ухвала апеляційного суду є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і відповідає вимогам ст. 419 КПК України. ї

Колегія суддів погоджується з наведеними у ній висновками та вважає, що покарання у виді позбавлення волі, призначене засудженому, без застосування до нього положень ст. 75 КК України, є законним та буде сприяти виправленню засудженого.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи, що з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарги, колегія судів касаційного суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження захиснику належить відмовити.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Козівського районного суду Тернопільської області від 24 січня 2024 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року щодо останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6