У Х В А Л А

Іменем України

04.06.2024 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорки ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника медичного закладу лікарки - психіатра ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду, в м. Львові заяву в.о. голови ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , яка діє на підставі наказу генерального директора Б.Чечотки від 23.10.2023р. №152-1, на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння , передбачене ст. 394 КК України

В с т а н о в и в:

В.о. голови ЛПК Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 , яка діє на підставі наказів генерального директора Б.Чечотки від 23.10.2023р. №152-1 та в.о. генерального директора ОСОБА_8 від 20.05.2024р. №299, звернулася із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву покликається на те, що 23.02.2017, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив втечу із спеціалізованого лікувального закладу, а саме із стаціонарного чоловічого відділення № 23 для примусового лікувального психічно хворих (із звичайним наглядом) КЗ ЛОР « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_2 , де перебував згідно Ухвали Галицького районного суду м. Львова від 15.12.2016, якою до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (як до особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України).

За цим фактом було відкрито кримінальне провадження за ст. 394 КК України.

У зв`язку з попереднім кримінальним провадженням (за ст. ч. 1 ст. 187 КК України) проходив стаціонарну судово-психіатричну експертизу (Висновок судово-психіатричного експерта № 175 від 16.11.2016). Експертна комісія прийшла до висновку, що: « ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженим змінами (дефектом) особистості, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з вираженими змінами (дефектом) особистості, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні із звичайним наглядом».

За даним кримінальним провадженням (ст. 394 ККУ) судово-психіатрична експертиза не проводилась.

16.03.2018 Франківський районний суд м. Львова постановив Ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , що була отримана лікувальним закладом 20.04.2018 вх. № 710/01.4.18.

Однак на той час ОСОБА_7 в заклад на лікування не прибував та 20.02.2018р. на виконання Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 01.02.2018, ОСОБА_7 був виписаний для застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

14.08.2018 пацієнт був доставлений до приймального відділення лікувального закладу бригадою ШМД № 5, у зв`язку з загостренням психічного стану: висловлював ідеї суїцидального характеру («дайте пістолет, мені треба застрелитись, або дайте якусь таблетку, щоб я вмер»), розмовляв сам з собою, перестав вживати їжу та воду, не доглядав за собою, відмічалися численні стереотипії.

У зв`язку з тим, що 20.04.2018 канцелярією установи було отримано та зареєстровано копію Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2018 про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, він був одразу госпіталізований до 23-го відділення для виконання вище згаданої ухвали.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» гр. ОСОБА_7 неодноразово оглядався комісіями лікарів-психіатрів установи, які щоразу приходили до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Відповідні заяви на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 були задоволені Ухвалами Франківського районного суду про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На фоні проведеного комплексного обстеження та лікування - нейролептиками, загальнозміцнюючим та симптоматичним лікуванням, вітамінотерапією та реабілітаційних заходів у межах відділення,психічний стан пацієнта покращився та стабілізувався: впорядкувався в поведінці, покращився нічний сон, відновився апетит. Проте наявні фрагментарні маячні ідеї на тлі паралогічності, різноплановості, розірваності мислення, які активно не висловлює. Режиму у відділенні не порушує, виконує вказівки та рекомендацій медперсоналу. Лікування приймає під наглядом медичного персоналу. В емоційній сфері сплощений, неадекватний, парадоксальний. Вольові процеси виражено знижені. З оточуючими майже не спілкувався, час проводить переважно усамітнено. Коло інтересів значно обмежене. Активно уникає будь-яких конфліктних ситуацій, швидко відсторонюючись. До реабілітаційних заходів самостійно не залучається. Антисоціальних тенденцій з моменту госпіталізації до даного часу не виявляв. На перший план виступають ознаки вираженого дефекту особистості внаслідок безперевного шизофренічного процесу. Схильний до актуалізації маячень переслідування, загрози, нанесення шкоди. Стан змінився після останнього судового засідання, коли довідався, що нібито втратив батьківську хату. Настрій знижений. Знецінює минуле, сучасне, майбутнє. В знак "протесту" перестав вживати 5-ть діб їжу та рідину. На вмовляння не піддавався, незважаючи на отримання парентеральної терапії нейролептиками, антидепресантами, симптоматичну терапію. Став виснаженим, час проводить в ліжку. З 10.05.2024року пацієнт перебував на лікуванні в реанімаційному відділенні, з покращенням психо-соматичного стану 17.05.2024 року переведений у відділення для продовження лікування. Критика до власного стану формальна. У зв?язку з неможливістю вирішити соціальні питання пацієнта, виписати в супроводі родичів чи відповідальної особи для налагодження побутових питань та підтримки в процесі амбулаторного примусового лікування, зважаючи на попередні обставини вчинення крімінального злочину та необхідність контрольованого, щоденного прийому ліків потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» 22.05.2024р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 126 від 22.05.2024р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом особистості. За своїм психічним станом та неможливістю вирішити соціальні питання пацієнта, виписати в супроводі родичів чи відповідальної особи для налагодження побутових питань та підтримки в процесі амбулаторного примусового лікування, зважаючи на необхідність контрольованого, щоденного прийому ліків потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Захисник особи відносно якої розглядається питання про продовження примусових заходів медичного характеру адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримав.

У судовому засіданні хворий ОСОБА_7 не заперечував проти заяви Комунального закладу.

Лікуюча лікарка у судовому засіданні заяву підтримала, просила таку задовольнити.

Прокурорка у судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодилася, просила суд задовольнити заяву.

Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, судом встановлено, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» з 14.08.2018 (з моменту госпіталізації) до даного часу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом згідно Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2018.

22.05.2024р. гр. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 126 від 22.05.2024р.), що прийшла до висновку: « ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїчної шизофренії, безперервний перебіг з вираженим емоційно-вольовим дефектом особистості. За своїм психічним станом та неможливістю вирішити соціальні питання пацієнта, виписати в супроводі родичів чи відповідальної особи для налагодження побутових питань та підтримки в процесі амбулаторного примусового лікування, зважаючи на необхідність контрольованого, щоденного прийому ліків потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».

Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512-514 КПК України, заслухавши пояснення лікуючої лікарки, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурорки, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити, продовжити примусові заходи медичного характеру.

На підставі викладеного, керуючись статями 19 Закону України «Про надання психіатричної допомоги», ст. 95 КК України та статтями 369 - 372, 376, 512, 514 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву задоволити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ст. 394 КК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10.06.2024 року об 08 год.30 хв. в залі судового засідання Франківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з часу її проголошення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив ухвалу

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

Суддя ОСОБА_9