Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/471/24
Провадження № 1-кп/376/187/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 0000021 від 26.01.2024 за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шарнопіль Монастирського району Черкаської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого прибиральником КП «Сквираблагоустрій», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,-

встановив:

Судом визнано доведеним, що 25 січня 2024 року о 12.58 год., ОСОБА_4 , знаходячись в кімнаті прийому громадян ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м.Сквира, вул.Слобідська 5, умисно, розуміючи незаконність своїх дій, з метою повернення транспортного засобу марки ВАЗ 21045 д.н.з. НОМЕР_1 , поміщеного на спеціальний майданчик у зв`язку із складаннями протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 126 КУпАП, надав службовій особі - начальнику СРПП ВП №1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду, а саме поклав до службового журналу видачі довідок грошову винагороду у сумі 1000грн.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 369 КК України як надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В ході досудового розслідування 08.02.2024 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до змісту даної угоди, ОСОБА_4 визнав обвинувачення за ч.1 ст. 369 КК України в повному обсязі пред`явленої підозри, окрім цього, між сторонами було визначено міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.

В угоді зазначені наслідкиукладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час підготовчого судового засідання вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник також просив затвердити угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, або правам та інтересам окремих осіб, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання угоди.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, яке відповіднодо ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 2 ч. 2ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбаченіст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України гроші в сумі 1000 грн, які належать на праві власності ОСОБА_4 підлягають спеціальній конфіскації у власність держави, як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373,ст..ст.374,474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 08 лютого 2024 року у кримінальному провадженні №0000021 від 26.01.2024 за ч. 1 ст. 369 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1ст. 369 КК Українита призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 31.01.2024 на грошові кошти в розмірі 1000грн. (1 купюра номіналом 1000 грн. з серійним номером ЕА3865780 ) скасувати.

У відповідності до ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію на користь держави до грошей, які належать на праві власності ОСОБА_4 у сумі 1000 грн., які зберігаються при матеріцалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законої сили речові докази у справі, а саме грошові кошти в сумі 1000грн., зберігати в матеріалах кримінального провадження до застосування спеціальної конфіскації.

Речові докази:

-

-DVD+R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошеннядо Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області з підстав, передбаченихст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1