Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1696/24
У Х В А Л А

04.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 15.11.2023р. до ЄРДР за №0000348 по обвинуваченню-

ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта середня, не працюючого, не одружений, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Виноградівського районного суду перебуває зазначений обвинувальний акт.

Прокурор, якого підтримали обвинувачений, його захисник і потерпіла, в підготовчому провадженні просять суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду справи на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотриманні вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачають, а отже, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд прийшов до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, відтак кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду.

Так, відповідно до ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

З метою підготовки до судового розгляду визначено дату та місце проведення судового розгляду, та з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а саме: прокурор, представник потерпілого, обвинувачений та його захисник.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.

Клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування речей або документів не поступали.

Обвинувачений, якого підтримав його захисник, також подав до суду клопотання про скасування арешту накладеного на майно, який мотивовано тим, що 15.11.2023р. слідчим на ділянці АДРЕСА_2 , було вилучено належний ОСОБА_6 - легковий автомобіль марки «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 . В подальшому 05.12.2023р. ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було накладено арешт на транспортний засіб «ВАЗ 21099» н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . В той же час ОСОБА_6 , як власник арештованого майна,- автомобіля «ВАЗ 21099»н.з. НОМЕР_1 , - не був повідомлений а ні слідчим, а ні прокурором, про те, що буде розглядатись питання про арешт його власного майна.

На підставі наведеного вважають, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки з часу накладення арешту на майно 05.12.2023 року пройшло більше 4-х місяців, у кримінальному провадженні не здійснювалось жодних процесуальних дій, транспортний засіб «ВАЗ 21099» н.з. НОМЕР_1 , був оглянутий, слідова інформація зафіксована, проведено всі слідчі дії із вказаними автомобілем, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, якарешт майна.

Разом з тим, законним власником арештованого автомобіля «ВАЗ 21099» н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 . Окрім цього, автомобіль «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 знаходячись тривалий час під відкритим небом ( поза гаражним зберіганням) на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції піддається впливу природних явищ, що в свою чергу призводить до псування транспортного засобу та унеможливить його використання за призначенням і, таким чином, необхідність у арешті майна на даний час відпала, а відтак просив його клопотання задоволити; прокурор та потерпіла не заперечували проти задоволення даного клопотання, а відтак, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 15.11.2023р. слідчим на ділянці АДРЕСА_2 , було вилучено належний ОСОБА_6 легковий автомобіль марки «ВАЗ 21099», н.з. НОМЕР_1 . В подальшому 05.12.2023р. ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду було накладено арешт на зазначений транспортний засіб, який належить ОСОБА_6 .

Згідно вимог ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до статей 391,392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 27 березня 2019 року у справі № 202/1452/18 зазначає, що у разі, якщо арешт на майно накладено у порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише у порядку кримінального судочинства.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 p., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини ( рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «новоселець кий проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні експертизи, які потребували участі арештованого автомобіля та всі слідчі дії з його участі, обвинувальний акт направлений до суду, і, таким чином, необхідність у арешті майна на даний час відпала.

Відповідно до приписів ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Керуючись ст.ст.174,314-316, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по матеріалам кримінального провадження, внесеного15.11.2023р. до ЄРДР за №0000348 по обвинуваченню ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України на 09.30 годину 24.04.2024р. у приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілу.

Клопотання обвинуваченого про скасування арешту на майно задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 05.12.2023, в частині накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21099» н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого являється ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 .

Передати ОСОБА_6 автомобіль «ВАЗ 21099» н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання, відповідно до норм ст.388 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1