У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/752/24

Провадження №1-кп/348/254/24

15 квітня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна кримінальне провадження № 0000054 від 13.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зелена Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не працюючої, інваліда 3 групи, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

У с т а н о в и в :

Порядком компенсації витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 333 від 19.03.2022, визначено механізм компенсації витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, інформація про які є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до п. 16 Порядку компенсація особам, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, виплачується за рахунок коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, іноземних держав та міжнародних організацій у вигляді благодійної, гуманітарної та матеріальної допомоги, а також добровільних пожертвувань фізичних і юридичних осіб, благодійних організацій та громадських об`єднань, інших не заборонених законодавством джерел у безготівковій формі за зазначеними у заяві банківськими реквізитами за умови відсутності заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В квітні 2022 року ОСОБА_4 розміщено на тимчасове проживання у квартирі по АДРЕСА_1 , співвласницею якої вона є, 5 внутрішньо переміщених осіб, за що від Товариства Червоного Хреста України вона отримувала компенсацію витрат, що пов`язані з безоплатним тимчасовим розміщенням (перебуванням) внутрішньо переміщених осіб. У листопаді 2022 року в ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману коштами Товариства Червоного Хреста України. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що тимчасово розміщена нею у квартирі по АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщена особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхала 05.11.2022 за межі України та з 06 листопада 2022 року по 06 лютого 2023 року фактично не проживала в її квартирі, ОСОБА_4 періодично просила свого сина ОСОБА_7 , який не був обізнаний із її злочинними намірами, заповнювати від її імені заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, в яких вказувати дані, що ОСОБА_6 фактично проживала у листопаді, грудні 2022 року та січні 2023 року у квартирі за вищевказаною адресою. Будучи введеним в оману, ОСОБА_7 01.12.2022, 04.01.2023 та 03.02.2023 заповнював та подавав від імені своєї матері до Управління надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, що в АДРЕСА_2 , заяви особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, в яких було вказано недостовірні дані про кількість людино-днів фактичного проживання внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_6 у листопаді, грудні 2022 року та січні 2023 року в квартирі по АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним умислом, направленим на заволодіння шляхом обману коштами Товариства Червоного Хреста України, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що тимчасово розміщена нею у квартирі по АДРЕСА_1 , внутрішньо переміщена особа ОСОБА_6 виїхала 05.11.2022 за межі України, де перебувала по 06.02.2023 включно, та з 01 по 06 лютого 2023 року фактично не проживала в її квартирі, 01.03.2023 особисто заповнила та подала до Управління надання адміністративних послуг Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, що в м. Надвірна по вул. Визволення, 2, заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат за лютий 2023 року, в якій вказала завідомо недостовірні дані, що ОСОБА_6 фактично проживала 28 людино-днів у лютому 2023 року у квартирі за вищевказаною адресою. На підставі наданих ОСОБА_4 завідомо неправдивих відомостей в заявах особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат, Товариством Червоного Хреста України безпідставно виплачено їй шляхом перерахування на банківський рахунок грошову компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб за період з листопада 2022 року по лютий 2023 року на загальну суму 2790 грн, внаслідок чого вказаному Товариству спричинено збитків на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства).

В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачена ОСОБА_4 заявили клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та закриття кримінального провадження відносно неї у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодувала завдані збитки.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження прийшов до висновку, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та не є корупційним згідно з приміткою до ст. 45 КК України.

За змістом ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту пункту 3 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 12 „Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен дослідити чи дійсно діяння, яке постановлено особі за провину, мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення. Зокрема, поряд з доказами винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення мають зазначатись умови та підстави, з урахуванням яких суд вирішив звільнити особу від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, повністю визнає свою вину у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, відшкодувала завдані збитки. Також обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, про що подала письмове клопотання.

Отже, суд приходить до висновку, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, у зв`язку із чим кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 13.03.2024, щодо обвинувачення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, необхідно закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Шкода, яка завдана кримінальним проступком повністю відшкодована. Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експерта відсутні. Запобіжний захід обвинуваченій не обирався. Речові докази: документи, вилучені в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 44, 45, 190 КК України, ст. 100, 284, 285, 286, 288, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 13.03.2024, щодо обвинувачення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: документи, вилучені в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1