Справа№534/91/24
Провадження №1-кп/534/8/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0000393 від 27 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська Полтавської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.09.2023 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.190, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, створив профіль у месенджері «Viber» з мобільним номером НОМЕР_1 , обравши для контакту фотографію та дані ОСОБА_6 .

17 липня 2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману, ввів в оману ОСОБА_7 , запевнивши його, що являється ОСОБА_6 та його батько потребує допомоги внаслідок поранення, у зв`язку з чим попросив допомогти зібрати кошти на лікування батька, надавши для переказів банківську картку ПАТ «БАНК ВОСТОК» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 , будучи впевненим, що допомагає ОСОБА_6 зібрати кошти на лікування батька, звернувся до потерпілого ОСОБА_8 , передавши останньому реквізити вказаної вище картки. Таким чином ОСОБА_4 ввів в оману потерпілого ОСОБА_8 щодо дійсності своїх намірів.

У подальшому потерпілий ОСОБА_8 , будучи необізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 17 липня 2022 року перерахував зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 1000 гривень на банківську картку ПАТ «БАНК ВОСТОК» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_4 .

Того ж дня, близько 23 год 00 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність звернувся у месенджері «Viber» з номеру НОМЕР_1 , який являється фінансовим номером при відкритті рахунку в ПАТ «БАНК ВОСТОК на ім`я ОСОБА_4 та який був підписний ім`ям « ОСОБА_9 » до потерпілого ОСОБА_8 , знову ввівши останнього в оману, під приводом допомоги пораненому батьку, попросив перерахувати ще коштів на вказану вище картку. Потерпілий ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_4 , бувши упевненим, що це прохання його знайомого ОСОБА_6 , перерахував зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 грошові кошти у сумі 2000 гривень на банківську картку ПАТ «БАНК ВОСТОК» № НОМЕР_2 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 3 000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими коштами, якими заволодів шляхом обману, на власний розсуд.

ІІ. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, створив профіль у месенджері «Viber» з мобільним номером НОМЕР_1 , обравши для контакту фотографію та дані ОСОБА_10 .

18 липня 2022 року, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману, під час листування з ОСОБА_11 , у месенджері «Viber», від імені ОСОБА_10 з номеру НОМЕР_1 , який являється фінансовим номером при відкритті рахунків в АТ «Таскомбанк» та ПАТ «БАНК ВОСТОК», на ім`я ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_11 , що він є його знайомим та його батьку необхідна грошова допомога, яку благав перерахувати на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_12 , яку перед цим ОСОБА_4 попрохав у ОСОБА_12 для користування. Таким чином ОСОБА_4 ввів в оману потерпілого ОСОБА_11 щодо дійсності своїх намірів.

У подальшому потерпілий ОСОБА_11 , будучи необізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , 18 липня 2022 о 17 год. 12 хв. перерахував з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 грошові кошти у сумі 2 200 гривень на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_12 та о 17 год. 35 хв. знову перерахував з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 грошові кошти у сумі 3 000 гривень на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_12 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 5200 грн.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими котами, якими заволодів шляхом обману, на власний розсуд.

ІІІ. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, створив профіль у месенджері «Viber» з мобільним номером НОМЕР_1 , обравши для контакту фотографію та дані ОСОБА_13 .

01 липня 2022, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману, під час листування з ОСОБА_14 у месенджері «Viber» від імені ОСОБА_13 з номеру НОМЕР_1 , який являється фінансовим номером при відкритті рахунку в АТ «Таскомбанк» та ПАТ «БАНК ВОСТОК» на ім`я ОСОБА_4 , запевнив ОСОБА_13 , що він є його знайомим та його батьку необхідна грошова допомога, яку благав перерахувати на банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_4 тим самим ввів в оману потерпілого ОСОБА_14 , щодо дійсності своїх намірів.

В подальшому потерпілий ОСОБА_14 , будучи необізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , будучи впевненим, що спілкується зі своїм знайомим ОСОБА_13 , 01 липня 2022 о 13 год 30 хв. перерахував зі своєї банківської картки АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_7 грошові кошти у сумі 800 гривень на банківську картку АТ «Таскомбанк» № НОМЕР_6 , яка належить ОСОБА_4 ..Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_14 матеріального збитку на вищевказану суму.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими котами, якими заволодів шляхом обману на власний розсуд.

IV. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення, під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, створив профіль у соціальній мережі «Instagram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » обравши для профілю фотографію та дані ОСОБА_15 .

14 січня 2023, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману, від імені ОСОБА_15 розпочав листування із сином потерпілої ОСОБА_16 у соціальній мережі «Instagram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », запевнив ОСОБА_16 та потерпілу ОСОБА_17 , що він є ОСОБА_15 , добре знайомим сім`ї ОСОБА_18 , та йому необхідна грошова допомога, яку благав перерахувати на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яку завчасно попросив у свого знайомого ОСОБА_19 , та яка належить ОСОБА_20 , тим самим ввів в оману потерпілу ОСОБА_17 , щодо дійсності своїх намірів.

У подальшому потерпіла ОСОБА_17 , будучи необізнаною щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , будучи впевненою, що її син спілкується з їх спільним знайомим ОСОБА_15 , 14 січня 2023 о 19 год 13 хв. перерахувала зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_9 грошові кошти у сумі 1 000 грн. гривень на банківську картку АТ «А-Банк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_20 .Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_17 матеріального збитку на вищевказану суму.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими котами, якими заволодів шляхом обману на власний розсуд.

V. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, створив профіль у соціальній мережі «Instagram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », обравши для профілю фотографію та дані особи на ім`я ОСОБА_21 .

05 червня 2023, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману, зі сторінки під назвою «vittaminjaa» від імені ОСОБА_21 відшукав у соціальній мережі профіль потерпілого ОСОБА_22 почавши листування із останнім у соціальній мережі «Instagram» запевнивши ОСОБА_22 , що він є його товаришем, та попросив потерпілого позичити йому грошові кошти, які благав перерахувати на банківську картку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_10 , яку завчасно попросив у свого знайомого ОСОБА_23 , яка належить йому, тим самим ввів в оману потерпілого ОСОБА_22 , щодо дійсності своїх намірів.

У подальшому потерпілий ОСОБА_22 , будучи необізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , будучи впевненим, що спілкується з товаришем, 05 червня 2023 року о 08 год 17 хв. перерахував грошові кошти у сумі 1 500 грн. та о 08 год 21 хв. грошові кошти у сумі 7 500 грн. зі своєї банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_11 хв. на банківську картку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_10 , яка належить ОСОБА_23 .Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_22 матеріального збитку на загальну суму 9000 грн.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими котами, якими заволодів шляхом обману на власний розсуд.

VІ. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного безпідставного збагачення під виглядом збору коштів на лікування військовослужбовця Збройних сил України, створив акаунт у соціальній мережі «Instagram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » куди завантажив фото і особисті дані зі сторінки « ОСОБА_24 » особи на ім`я ОСОБА_25 .

13 червня 2023, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , шляхом обману, зі сторінки під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від імені ОСОБА_25 відшукав у соціальній мережі профіль потерпілого ОСОБА_26 почавши листування із останнім у соціальній мережі «Instagram» попрохав потерпілого позичити йому грошові кошти, які благав перерахувати на банківські картки АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_12 яку завчасно попросив у знайомої ОСОБА_27 , та АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_13 , яку завчасно попросив у ОСОБА_28 яка належить останній, тим самим ввів в оману потерпілого ОСОБА_26 , щодо дійсності своїх намірів.

В подальшому потерпілий ОСОБА_26 , будучи необізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 бувши впевненим, що спілкується з товаришем, 13 червня 2023 року о 19 год 30 хв. перерахував зі своєї банківської картки АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_14 грошові кошти у сумі 486 грн. на банківську картку АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_13 , яка належить ОСОБА_28 , о 20 год 29 хв. грошові кошти у сумі 5 000 грн та о 20 год 32 хв. грошові кошти у сумі 400 грн. на банківську картку АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_12 , яка належить ОСОБА_27 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_26 матеріального збитку на загальну суму 5886 грн.

У подальшому ОСОБА_4 розпорядився грошовими котами, якими заволодів шляхом обману на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та беззаперечно, погодився з усіма фактичними обставинами справи, перелік яких наведено в обвинувальному акті. Надав показання, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Не оспорював суми грошових коштів, якими заволодів. У вчиненому каявся. Проти задоволення цивільних позовів не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_26 у судове засідання не з`явилися, надіслали до суду заяви, в яких просили розглядати справу у їх відсутність. Просили цивільні позови задовольнити повністю.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, захисника, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за першим епізодом від 17.07.2022, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за другим епізодом від 18.07.2022, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за третім епізодом від 01.07.2022, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за четвертим епізодом від 14.01.2023, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за п`ятим епізодом від 05.06.2023, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 за шостим епізодом від 13.06.2023, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненному повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України.

Матеріальна шкода, завдана потерпілим, на момент ухвалення вироку не відшкодована.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, під час досудовому розслідування встановлено щире каяття. Разом тим, визнання вини, не є само по собі тотожнім щирому каяттю, з огляду на те, що щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Така позиція узгоджується з висновками викладеними у постановах ВС/ККС №166/1065/18 від 18.09.2019 та №643/13256/17. Однак, у матеріалах кримінального провадження стосовно обвинуваченого відсутні такі дані. Крім того, беручи до уваги поведінку обвинуваченого у судовому засіданні, обставина, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття не знайшла свого підтвердження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно медичної довідки обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України та до нетяжкого злочину за ч. 2 ст. 190 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його сімейний стан, який є неодруженим, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність офіційного працевлаштування, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, стан здоров`я, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним кримінальних правопорушень, а також процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.190 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки. Таке покарання буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів, а також не буде становити «особистого надмірного тягаря для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Призначаючи остаточне покарання, суд виходить з вимог ч.4 ст.70 КК України, оскільки встановлені судом злочини обвинувачений вчинив до ухвалення вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 вересня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.190, ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Потерпілим ОСОБА_26 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 886 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Потерпілою ОСОБА_17 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 000 грн. та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Потерпілим ОСОБА_14 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 800 грн.

Потерпілим ОСОБА_22 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 9 000 грн. та моральної шкоди в сумі 27 000 грн.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3 000 грн. та моральної шкоди в сумі 2 000 грн.

Потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5 200 грн. та моральної шкоди в сумі 1 000 грн.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органом досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється.

Обвинувачений ОСОБА_29 визнав повністю.

На підставі викладеного, суд вважає цивільні позови потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованими та такими, що належить задоволенню у повному обсязі.

Щодо заявлених потерпілими відшкодування моральної шкоди, суд зазначає про наступне.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (частини третя та четверта статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що неправомірними діями обвинуваченого потерпілим завдано моральну шкоду, то на користь останніх має бути стягнуто її в повному обсязі, що буде справедливим розміром з урахуванням вини обвинуваченого та глибини душевних страждань осіб, які потерпіла від злочину.

Беручи до уваги матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.75,76 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69 та 691 КК України суд не знаходить.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 190 КК України у виді одного року обмеження волі;

- ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за попереднім вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.09.2023, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_26 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_26 завдану матеріальну шкоду в сумі 5 886 грн. та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_17 завдану матеріальну шкоду в сумі 1 000 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_14 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_14 завдану матеріальну шкоду в сумі 800 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_22 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_22 завдану матеріальну шкоду в сумі 9 000 грн. та моральну шкоду в сумі 27 000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 3 000 грн. та моральну шкоду в сумі 2 000 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 завдану матеріальну шкоду в сумі 5 200 грн. та моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

Речові докази у справі:

-флеш-накопичувач «Traseend 8 Gb»; флеш-накопичувач «Team 16 Gb»; флеш-накопичувач «Kingston 8Gb»; сім-карта мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_15 ; банківська картка банку КБ «Акордбанк» № НОМЕР_16 ; упаковка з сім - карти «Vodafone» із зазначеним номером НОМЕР_17 ; тримач сім - карти мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_18 ; тримач сім - карти «Vodafone» з № НОМЕР_19 ; тримач сім-карти мобільного оператора «Київстар» з № НОМЕР_20 ; упаковка з під сім-карти «Vodafone» з номером НОМЕР_21 ; коробка з під мобільного телефону « Xiaomi Redmi 94»; маршрутизатор (роутер) «TP-Link Arche C50 E-4-C3-2A-E8-8D-EO; мобільний телефон «OnePus 7 Т»; мобільний телефон «Хiаоmі МІ 9Т» - повернути володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1