Справа180/790/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001170 від 02.11.2023 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Зоря, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, затвердженого 04 квітня 2024 року, під час досудового розслідування встановлено, що в період часу не пізніше 03.07.2023 року по 28.09.2023 року, обвинувачений ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особливо тяжкого злочину - умисного вбивства ОСОБА_8 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з метою заздалегіть не обіцяного приховування відомостей про зазначений злочин, умисно не повідомив про зазначений факт до правоохоронних органів, тобто у період вказаного часу ОСОБА_5 став приховувати вчинений ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особливо тяжкий злочин.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 396 КК України, які виразились у заздалегіть не обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину.

04 квітня 2024 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органів, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 1 року обмеження волі та звільнення від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор та захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні просять затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену міру покарання, при цьому визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що сторони уклали угоду добровільно.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 належить затвердити, ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити останньому узгоджену сторонами міру покарання.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370-374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04 квітня 2024 року, укладену між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя: ОСОБА_1