Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1039/2024 Справа № 641/2556/24
УХВАЛА
24 квітня 2024 року Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор просить а накласти арешт на вилучене майно, а саме : на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 22.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно - мобільний телефон марки Хіаоmі Rеdmi 9А» Іmеі1: НОМЕР_1 , Іmеі2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який поміщено до паперового конверту, на якому маються підписи всіх учасників слідчої дії.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2024 до ЧЧ ВП №2 ХРПУП №1 ГУНП в Харківській області, надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що військовослужбовець В/'ч НОМЕР_3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно, вчинив крадіжку її мобільного телефону " Хіаоmі ", чим спричинив майнову шкоду останній(ЖЄО № 5960 ві 19.04.2024)
В період часу з 09 год. 00 хв., по 09 год. 30 хв., 23.04.2024 року проведений огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого остання надала для огляду та подальшого вилучення: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi 9А» Imei1 : НОМЕР_1 , Іmеі2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який вона придбала у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за 1500 грн., та який поміщено до паперового конверту, на якому маються підписи всіх учасників слідчої дії.
Під час огляду місця події 23.04.2024 слідчим було оглянуто вилучений мобільний телефон, та постановою слідчого визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.
Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки, їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Прокурор до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання про арешт майна підтримав та просив його задовольнити.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України, їх неприбуття до суду, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення - проступку, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги те, що прокурором надано докази, що тимчасове вилучене майно, має силу речового доказу по даному кримінальному провадженню та з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-175 КПК України, -
Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 23.04.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmi 9А» Іmеі1: НОМЕР_1 , Іmеі2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який поміщено до паперового конверту, на якому маються підписи всіх учасників слідчої дії.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1