Житомирський апеляційний суд
Справа №274/4851/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд мотивував своє рішення тим, що перебування засудженого ОСОБА_6 в слідчих ізоляторах після набрання вироками щодо нього законної сили, під час касаційного перегляду рішень апеляційного суду не може бути зараховано в строк покарання за правилами ч.5 ст. 72 КК України, оскільки такий строк не є попереднім ув`язненням в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , як вбачається з її змісту, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим, тобто ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та вмотивованим, тобто таким, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У ч.ч. 1, 2 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» (зі змінами і доповненнями) зазначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та КПК України.

Частиною четвертою ст.532 КПК України встановлено, що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений 06 червня 2016 року Городнянським районним судом Чернігівської області за п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 15 років. Згідно вироку, строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховано з моменту його затримання - 24 жовтня 2015 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 06 червня 2016 року ( включно ) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід залишено тримання під вартою.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 скасовано. Призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 20 червня 2018 року вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року скасовано у частині призначеного ОСОБА_6 покарання. ОСОБА_6 засуджено за п.2 ч.2 ст.115; ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України до довічного позбавлення волі. У решті цей же вирок залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 26 січня 2021 року вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року скасовано у частині призначеного ОСОБА_6 покарання. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.2 ч.2 ст.115 КК, ч.2 ст.15, п.2 ч.2 ст.115 КК України та засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі. Згідно вироку, строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25 жовтня 2015 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24 жовтня 2015 року по 20 червня 2017 року включно та з 26 січня 2021 року по 22 грудня 2021 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У решті цей же вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 червня 2023 року вирок Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 змінено. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII додатково зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 07 грудня 2017 року по 20 червня 2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховано з моменту його затримання - з 24 жовтня 2015 року. В решті вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 06 червня 2016 року та вирок Чернігівського апеляційного суду від 22 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Колегією суддів встановлено, що в межах даного кримінального провадження до ОСОБА_6 було застосовано попереднє ув`язнення: з 24.10.2015 по 21.11.2016 (з моменту затримання до дня набрання вироком щодо нього законної сили), 07.12.2017 по 20.06.2018 (з дня скасування вироку апеляційного суду від 21.11.2016 до ухвалення нового вироку апеляційного суду), 26.01.2021 по 22.12.2021 (з дня скасування вироку апеляційного суду від 20.06.2018 до дня ухвалення останнього за часом вироку).

Питання про зарахування цих строків попереднього ув`язнення в строк покарання було вирішено у вироку Чернігівського апеляційного суду від 22.12.2021 року та постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08.06.2023 року, що узгоджується з положеннями ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 4 ст. 532 КПК України.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, про необхідність зарахування ОСОБА_6 , в строк відбуття покарання, за правилами визначеними ст. 72 КК України терміну перебування в слідчому ізоляторі під час касаційного перегляду ухвал апеляційного суду, то зазначені доводи на думку колегії суддів задоволенню не підлягають, оскільки перебування в умовах СІЗО після набрання вироком законної сили не є попереднім ув`язненням у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», тому не підлягає зарахуванню.

Всі вищенаведені обставини щодо тривалості періоду попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_6 були предметом детального аналізу суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою суд апеляційної інстанції погоджується.

Інших строків попереднього ув`язнення, які б підлягали зарахування в строк покарання під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зарахування строків попереднього ув`язнення до строків покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та відсутність підстав для зарахування у строк попереднього ув`язнення строк відбування покарання під час касаційного перегляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 жовтня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України- без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: