Провадження 1-в/193/91/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення засудженого вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2016 року за ч. 3ст. 153 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно даних ЄДРСР Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 153 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років 6 (шість) місяців. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Любомльського районного суду Волинської області від 26 березня 2015 року шість місяців позбавлення волі, - остаточно визначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років. Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахується з 27 липня 2016 року, зараховано обвинуваченому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2016 року до набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке отримано судом 04.04.2024 оскільки останній відбув 2/3 призначеного покарання.

Клопотання призначено до розгляду на 16.04.2024, однак матеріали відносно засудженого передані не були, розгляд відкладений на 30.04.2024.

За повідомленням ДУ «Софіївська ВК (№45)» № 45/5-2190 від 30.04.2024, засуджений ОСОБА_3 25.04.2024 року повернутий після лікування до державної установи «Луцький слідчий ізолятор» після лікування.

Відповідно дост. 539 ч. 5 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явились, про причини неявки не сповістили, тому клопотання розглянуте судом за відсутності учасників справи.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Як вказує ст.81ч. 2,3 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

За ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 ього Кодексу, має право вирішувати питання, у тому числі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбаченихпунктами 2-4,6,7(крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні),7-1,13-1,13-4,14 частини першої статті 537цього Кодексу, згідно зі ст. 539 ч. 2 п. 1 КПК України.

Особову справу не надається можливим надати, оскільки засуджений вибув.

Неприбуття в судове засідання учасників процесу не перешкоджає проведенню судового розгляду.

В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_3 просить звільнити його від відбування покарання та залучити його до лав ЗСУ для проходження військової служби.

В даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що положення ст.537 КПК України мають перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироку суду. Кримінальне законодавство України не містить норм, які б дозволяли звільнити особу від відбування покарання з метою зарахування до лав ЗСУ, тому суд позбавлений можливості звільнити особу від відбування призначеного покарання у зв`язку з бажанням такої особи бути зарахованим до лав ЗСУ або інших офіційних збройних формувань.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372,532,537,539 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного покарання для проходження служби в лавах ЗСУ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1