В И Р О К

Іменем України

12.03.2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 04.06.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Копистирин Жмеринського (раніше Шаргородського) району Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, інваліда третьої групи з дитинства, невійськовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також всупереч вимогам Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", безпричинно, умисно, систематично вчинив насильство по відношенню до особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, - ОСОБА_5 , яке призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до останньої дії, які полягали у словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, чим викликав у потерпілої ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, близько 00 годин 10 хвилини 29.12.2022 року ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 29.12.2022 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Надалі 27.03.2023 року приблизно о 16 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 . За даним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 27.03.2023 року щодо ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.04.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також 01.06.2023 року приблизно о 20 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свої співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, яке полягало у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичною розправою, внаслідок чого були викликані працівники поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю. Пояснив, що за вказаних в обвинувальному акті обставин він 29.12.2022 року у будинку по АДРЕСА_2 , який тоді вони з його співмешканкою ОСОБА_5 мали намір придбати, а згодом 27.03.2023 року та 01.06.2023 року за місцем їх постійного проживання з останньою по АДРЕСА_1 вчиняв психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою проживав однією сім`єю, через свої невиправдані ревнощі. У зв`язку з цим працівників поліції викликала сама потерпіла та її діти. Визнав, що ці власні протиправні дії стосовно ОСОБА_5 він вчиняв у стані алкогольного сп`яніння. За це він двічі був притягнутий судом до адміністративної відповідальності. Підтвердив, що він усвідомлював протиправність власних дій. У вчиненому щиро розкаявся, запевнивши, що в теперішній час він позитивно змінив своє ставлення до ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що упродовж двох останніх років вона проживає однією сім`єю з обвинуваченим ОСОБА_4 та своїми неповнолітніми дітьми. Відносно ОСОБА_4 було складено два протоколи про вчинення ним щодо неї психологічного насильства наприкінці грудня 2022 року та у березні 2023 року, згідно яких його було притягнуто судом до адміністративної відповідальності. Також 01.06.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 за місцем їх проживання по АДРЕСА_1 вчергове у стані алкогольного сп`яніння вчинив з нею безпричинну сварку, під час якої ображав нецензурними висловлюваннями та погрожував їй фізичною розправою. Підтвердила, що в теперішній час вона примирилася з обвинуваченим ОСОБА_4 , так як пробачила йому, й наразі вони повністю владнали свої сімейні стосунки та продовжують проживати з ним однією сім`єю. Вказала, що не потребує призначення обвинуваченому ОСОБА_4 суворого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.

Відтак суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які стороною захисту та потерпілою не оспорюються, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що ними заявлено в судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, за що він повинен нести кримінальну відповідальність за ст.126-1 КК України.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, враховує думку потерпілої.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України та має повнолітній вік (а.к.п.15), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.к.п.52), на обліку лікарів нарколога не перебував та за психіатричною допомогою не звертався (а.к.п.23,24), за місцем постійного проживання характеризується негативно (а.к.п.25), згідно власних пояснень є інвалідом третьої групи з дитинства, існує за рахунок випадкових заробітків, наразі вирішує питання офіційного працевлаштування.

Згідно висновків досудової доповіді, складеної Вишгородським районним відділом №1 філії ДУ "Центр пробації" у м.Києві та Київській області 24.11.2023 року, оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб; визначено за можливе його виправлення без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, що не становитиме небезпеки для суспільства. Рекомендовано у разі звільнення судом ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням покладання на останнього обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.40-43,44-45).

Ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного та з огляду на те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином; з урахуванням особи обвинуваченого, який хоча й характеризується негативно, втім раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; приймаючи до уваги обставини, які пом`якшують його покарання, та обставину, яка обтяжує покарання, у тому числі із врахуванням принципу диспозитивності щодо вчинення в межах систематичних суспільно небезпечних дій з психологічного насильства безпосередньо у стані алкогольного сп`яніння ним одноразово, враховуючи вказану вище досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, а також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_5 , яка вимагала призначення несуворого покарання, суд доходить висновку про необхідність та достатність з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень призначення йому покарання у виді громадських робіт, визначаючи недоцільним призначення більш суворих покарань у виді арешту, обмеження волі або позбавлення волі, водночас не вбачаючи підстав для застосування щодо ОСОБА_4 вимог ст.69, 69-1, 75 КК України з визначених законом застережень.

При цьому, з огляду на призначення вказаного покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, з огляду на безпричинність проявів з боку ОСОБА_4 домашнього насильства , яке призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя, наявності негативних переживань та неспокою у потерпілої ОСОБА_5 , а також призвело до дестабілізації нормальної обстановки у їх сім`ї, суд визначає необхідним застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив домашнє насильство та вік якого перевищує 18 років, обмежувального заходу, передбаченого положеннями ст.91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників, строком на три місяці.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким наразі не заявлено.

Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, а саме направлення для проходження програми для кривдників, строком на три місяці.

Вирок суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення, із обмеженнями, встановленими ст.394 КПК України, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1