Єдиний унікальний номер судової справи 201/715/24
Номер провадження 1-кс/201/231/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0004351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, зі слів маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0004351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2023 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0004351 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, маючи негативне ставлення до чинної влади держави Україна, будучи прихильником проросійських поглядів, з метою надання інформації представникам держави, що здійснює збройну агресію проти України, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою власного мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 7А, IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , під псевдонімом « ОСОБА_7 » в період з 02.11.2023 року по 09.11.2023 року, через громадянку РФ ОСОБА_8 , здійснив поширення інформації про розташування особового складу та техніки Збройних Сил України та інших військових формувань України на території м. Краматорськ Донецької області представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України та який приймає участь у ведені бойових дій на тимчасово окупованій території Донецької області, а саме:

-02.11.2023 року о 15 год. 51 хв. про місце розташування та чисельність особового складу підрозділів Державної Прикордонної Служби України, за адресою: АДРЕСА_3 ;

-03.11.2023 року о 14 год. 46 хв. про місце розташування особового складу підрозділів Сил оборони України, в будівлі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_4 ;

-03.11.2023 року о 17 год. 14 хв. про місце розташування особового складу підрозділів Сил оборони України, поблизу будівлі ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_5 ;

-09.11.2023 року о 12 год. 17 хв. про місце розташування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_6 ;

-09.11.2023 року о 12 год. 46 хв. про місце розташування інженерних споруд Сил оборони України у АДРЕСА_1 на території аеропорту, за координатами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, в умовах воєнного стану, з метою надання такої інформації представнику держави, що здійснює збройну агресію проти України за відсутності ознак державної зради або шпигунства.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2023 року за № 0004351 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

17 січня 2024 року о 18 годині 05 хвилин підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 січня 2024 року.

19 січня 2024 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

Так, підозрюваному ОСОБА_4 на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у вчиненні умисного, особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, а тому, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду шляхом виїзду на окуповану територію.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що у разі незастосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде взмозі переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування показання, однак, їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Окрім того, слідчий у своєму клопотанні зазначив, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені всі особи, причетні до вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також свідки, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що, у випадку необрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнього з зазначеними особами, та впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що підозрюваний, залишаючись на волі за місцем свого проживання у м. Краматорськ Донецької області, у прифронтовому місті та тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, буде мати змогу продовжити вчиняти протиправну діяльність.

При цьому, лояльне налаштування ОСОБА_4 до окупаційних військ Російської Федерації та не обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення, або продовження вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, до нього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчим у клопотанні не обґрунтовується.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просила його задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів зазначила, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, останній зареєстрований та фактично проживає у м. Краматорськ Донецької області, у прифронтовому місті та тій частині області, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, на теперішній час не встановлені всі особи, причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також свідки, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому існують передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які, на її переконання, є повністю доведеними.

Тому, прокурор ОСОБА_3 , з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що до моменту затримання проживав разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , працював неофіційно сам на себе, займався будівництвом та зварювальними роботами, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебував та не перебуває, інвалідності не має. Перебував на обліку у лікаря фтизіатра у зв`язку із захворюванням - туберкульоз.

Вказав, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України визнає повністю, від надання пояснень стосовно пред`явленої йому підозри відмовився. Не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного ОСОБА_4 та не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13 листопада 2023 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

17 січня 2024 року підозрюваного ОСОБА_4 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, про що складено відповідний протокол 17 січня 2024 року.

17 січня 2024 року старшим слідчим в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.01.2024 року; у протоколі проведення слідчого експерименту від 17.01.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , у протоколі обшуку від 17.01.2024 року з додатком до нього у вигляді фототаблиці, у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 17.01.2024 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 17.01.2024 року, у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 10.11.2023 року, у рапорті начальника 2 відділу ГВ КР 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, у листі начальника 2 відділу ГВ КР 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 14.11.2023 року щодо виконання доручення, у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 15.12.2023 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим та вагомість наявних доказів вчинення останнім інкримінованого злочину, реєстрація та проживання підозрюваного у м. Краматорськ Донецької області, яке на даний час є прифронтовим містом.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, адже, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які ще не надали органу досудового розслідування показання, однак, їм можливо відомі обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 .

Окрім того, на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені всі особи, причетні до інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також свідки, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може створити передумови для подальшого спілкування підозрюваного із вказаними особами, та впливу на достовірність показань свідків.

Також, слідчий суддя вважає доведеним наявність передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику, з огляду на місце реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_4 у м. Краматорськ Донецької області, яке є прифронтовим містом, де на теперішній час розміщуються підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування, що вказує на те, що підозрюваний матиме змогу вчиняти протиправну діяльність.

Окрім того, лояльне налаштування ОСОБА_4 до окупаційних військ Російської Федерації може створити передумови для вчинення ним нового кримінального правопорушення, або продовження вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Діставшись висновку про наявність існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження його існування.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, його лояльне налаштування до окупаційних військ російської федерації, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країни, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 березня 2024 року включно.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 199, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0004351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2023 року, про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на строк 60 (шістдесят) днів до 16 березня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 16 березня 2024 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 22 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1