УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024 Справа №607/6921/16-к Провадження №1-кс/607/2883/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , особи, яка бере участь у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_3 , із змісту якої вбачається, що останній висловлює недовіру головуючому судді ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого відводу ОСОБА_3 посилається на те, що головуючий суддя ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження є небезстороннім, вдається до обману і лицемірства, порушує кодекс суддівської етики, вчиняє тиск на обвинуваченого, затягує розгляд справи у змові з прокурором, порушує рівність учасників судового розгляду, фальсифікує матеріали справи.

Особа, якій заявлено відвід суддя ОСОБА_5 , особи, які беруть участь у кримінальному провадженні прокурор, захисники, будучи належним чином повідомлені, не з`явилися в судове засідання, що не є перешкодою в порядку ст.81 КПК України у розгляді заяви про відвід судді.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 підтримав заяву про відвід ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 , особи, яка бере участь у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , розглянувши заяву про відвід, вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Пунктом 5.2. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 визначено, що при виконанні своїх судових обов`язків суддя не повинен словами чи поведінкою демонструвати прихильність чи упередженість до будь-якої особи чи групи осіб, керуючись причинами, що не стосуються справи.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно п. 1 ст. 6 «Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 01 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи доводи заявника ОСОБА_3 щодо обґрунтування заявленого відводу, суддя зазначає про їх неспроможність з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 349 КПК України обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Під час здійснення спеціального судового провадження досліджуються всі надані докази.

Як на підстави для відводу судді ОСОБА_5 заявник ОСОБА_3 вказує на те, що головуючий суддя не є безстороннім під час судового розгляду, зокрема в судових засіданнях, які відбулися 19.01.2024, 06.02.2024, 13.02.2024.

Перевіривши заяву про відвід, суддею не встановлено фактів чи обставини, які б знайшли своє підтвердження щодо наявності заінтересованості в результатах провадження та/або упередженості у головуючого судді ОСОБА_5 .

Кримінальний процесуальний закон передбачає процедуру оскарження прийнятого судом рішення, у випадку, якщо воно не відповідає вимогам обґрунтованості, законності та справедливості. Незгода обвинуваченого із прийнятим судом рішенням може бути реалізована лише через процедуру окремого оскарження судового рішення, якщо це передбачено нормами КПК України, або шляхом висловлення заперечень у апеляційній скарзі на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Інститут відводу існує для недопущення розгляду справи упередженим судом.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про відсутність передбачених п.п. 3-5 ч. 1 ст. 75 КПК України підстав для відводу головуючого судді ОСОБА_5 , оскільки заява ОСОБА_3 про відвід не містить об`єктивних даних, які свідчили б про упередженість судді під час судового розгляду, у зв`язку з чим суддя визнає заяву про відвід необґрунтованою та такою, що не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369, 372, 376 КПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження (справа №607/6921/16) залишити без задоволення.

Передати матеріали кримінального провадження №607/6921/16 головуючому судді ОСОБА_5 для продовження судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1