Справа № 298/130/23
Номер провадження 1-кп/298/74/23
УХВАЛА

20 березня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

доставленого під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, справу по кримінальному провадженні № 0000153 від 23.10.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишка Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відносно якого подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки існують та не спростовані ризики, які були раніше встановлені та не зменшились, а саме що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, які не були допитані в судовому засіданні.

Крім цього, зазначає, що враховуючи наявність наступних обставин: Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується - згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років. Обвинувачений ОСОБА_6 не одружений, утриманців не має, що може свідчити про відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання. Офіційні джерела доходів у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні, що може свідчити про незаконне отримання ним засобів для існування, в тому числі кримінальним шляхом. У обвинуваченого ОСОБА_6 відсутнє постійне місце роботи або навчання. Таким чином, оцінюючи в сукупності наявність вказаних ризиків та обставин, передбачених ст.178 КПК України вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може бути застосованим до обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, не усуне вказаних вище ризиків.

Під час розгляду клопотання обвинувачений ОСОБА_6 погодився із думкою свого адвоката.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 наголосив, що його підзахисний вже тривалий час знаходиться під вартою, за цей час він дав оцінку своєму вчинку та щиро розкаюється. Також зазначив, що зазначені ризики відпали, зокрема щодо незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки визначено судом порядок дослідження доказів та допитано потерпілу. Тому просить у клопотанні відмовити та застосувати цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що можливо застосувати домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження встановив наступні обставини.

Згідно з вимогами ч.ч. 1,3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання змінилися обставини зокрема щодо впливу на свідків та потерпілу, яка допитана, однак обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися на стільки, що дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, зазначені у клопотанні, зменшились не суттєво, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання є недостатнім.

Відтак, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Також стороною захисту не надано суду доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 не може утримуватись під вартою.

Таким чином, суд вважає, що виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого, з врахуванням особливо тяжкого злочину інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, даних про його особу, мотивів, викладених у клопотанні прокурора, тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та вчинити новий злочин.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, тому необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 18 травня 2024 року, включно, без визначення розміру застави.

Термін дії ухвали закінчується 18 травня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ять днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено о 13 годині 40 хвилин 22 березня 2024 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1