Справа № 289/754/24
Номер провадження 1-кп/289/101/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000033 від 18.03.2024 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 03.05.2023 Радомишльським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи особою неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі за кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи, маючи вказані судимості не знятими та непогашеними, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 05 березня 2024 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_2 прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_3 , який розташований за адресою АДРЕСА_2 з метою розпиття алкогольних напоїв. В ході розпиття алкоголю, цього ж дня близько 20 години, у ОСОБА_2 виник раптовий протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його наслідки, ОСОБА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку потерпілого, взяв дерев`яний стілець в руки та наніс ним один удар в район голови присутньому ОСОБА_3 , спричинивши тим самим тілесні ушкодження у вигляді рани голови, ссадин обличчя, струсу головного мозку, які по своїй категорії відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Умисні дії ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

ОСОБА_2 у заяві від 26 березня 2024 року, яка підписана останнім та його захисником ОСОБА_4 , зазначив, що він беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами його вчинення та надав згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Прокурор у наведеному обвинувальному акті також просив розглянути його у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

З поданої потерпілим заяви вбачається, що останній не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.

З огляду на позицію учасників судового провадження, враховуючи положення ст. ст. 381-382 КПК України, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду цього обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.

Дослідивши докази, надані органом досудового розслідування на підтвердження викладених вище обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що кваліфікація дій ОСОБА_2 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Призначаючи покарання, суд враховує особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, а саме вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас, суд не вбачає підстав для визнання обтяжуючими покарання обставинами повторність та рецидив кримінальних правопорушень, що зазначені у обвинувальному акті, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

Суд звертає увагу, що за змістом статті 12 КК України закон чітко розмежовує кримінальні правопорушення на злочин та кримінальний проступок.

Одночасно, положення статті 67 КК України також розмежовують ці поняття. Так, пунктами 1, 5, 10, 11, 12 частини 1 статті 67 КК України передбачені обставини, які обтяжують покарання щодо злочинів. Натомість, обставини, передбачені пунктами 2, 3, 4, 6, 6-1, 7, 8, 9, 13 частини 1 статті 67 КК України визнаються такими, які обтяжують покарання щодо кримінальних правопорушень, тобто як для злочинів, так і для кримінальних проступків.

Відтак, стороною обвинувачення не враховано, що наразі ОСОБА_2 інкримінується скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто скоєння кримінального проступку.

Тож, зважаючи на приписи частини 3 статті 67 КК України, суд не може враховувати такі обставини, що обтяжують покарання як повторність та рецидив кримінальних правопорушень, оскільки законодавець розмежовує обставини, які обтяжують покарання за класифікацією кримінальних правопорушень, попри наявність повторності та рецидиву з огляду на положення статті 34 КК України.

З урахуванням викладених вище обставин, враховуючи положення статті 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, та досягнення інших цілей покарання, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового слідства і судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1