Справа № 346/1203/24
Провадження № 1-кс/346/233/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню №0000205, з правовою кваліфікацією: частина 1 статті 246 КК України,

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернувся вказаний слідчий, додавши до нього матеріали, якими він обґрунтовує своє клопотання.

Аргументи слідчого.

06 березня 2024 року в чергову частину Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступило повідомлення від ДОП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 про те, що в с. Товмачик по вул. Мамутова Коломийської ТГ, в лісовому масиві виявлено дві особи чоловічої статті які зрізають дерева. 06 березня 2024 року виїздом СОГ на місце події в лісовий масив, а саме: квартал 84 ділянки 39, що неподалік АДРЕСА_1 , під час проведення огляду місця події було виявлено наступне, а саме: 6 (шість) пнів дерев породи «Вільха» наступних розмірів, а саме: 42х40 см., 30х30 см., 36х32 см., 32х35 см., 35?29 см. та 42х42 см., 7 (сім) стовбурів дерев породи «Вільха» які розпиляні на частини наступними розмірами, а саме: 1 - довжиною 82 см., діаметром 33х34 см., 1 - довжиною 86 см. діаметром 86 см., 1 - довжиною 98 см., діаметром 29х30 см., 1 - довжиною 168 см., діаметром 16х17 см., 1 - довжиною 141 см., діаметром 13х16 см., 1 - довжиною 163 см., діаметром 19х19 см. та 1 - довжиною 2.2 см., діаметром 25х26 см., а також пошуковими заходами було встановлено, що вказані дерева зрізали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_3 . З вказаного місця події вилучено 7 (сім) стовбурів дерев породи «Вільха» які розпиляні на частини наступними розмірами, а саме: 1 - довжиною 82 см., діаметром 33х34 см., 1 - довжиною 86 см. діаметром 86 см., 1 - довжиною 98 см., діаметром 29х30 см., 1 - довжиною 168 см., діаметром 16х17 см., 1 - довжиною 141 см., діаметром 13х16 см., 1 - довжиною 163 см., діаметром 19х19 см. та 1 - довжиною 2.2 см., діаметром 25х26 см., які передано на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 . Крім цього, неподалік вищевказаного місця незаконної порубки деревини породи «Вільха» в с. Товмачик по вул. Мамутова Коломийського району, на земельні ділянці яка розташована перед входом в господарство N? АДРЕСА_2 було проведено огляд місця події під час якого було виявлено та вилучено відрізки деревини породи «Вільха» в кількості 426 (чотириста двадцять шість) штук довжиною кожен приблизно 30 см., діаметром від 18х19 см., до 44х45 см. та бензопилу марки «FORESTA FA-48S». З вказаного місця події вилучено бензопилу марки «FORESTA FA-48S» в Коломийський РВП, а деревину породи «Вільха» в кількості 426 (чотириста двадцять шість) штук довжиною кожен приблизно 30 см., діаметром від 18х19 см., до 44х45 см. передано на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , від 06.03.2024 року вищевказану вилучену деревину та бензопилу визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Будучи опитаний ОСОБА_7 , пояснив, що він спільно із сусідом ОСОБА_8 в лісовому масиві зрізали шість дерев породи «Вільха» після чого конями на підводі частину деревини повезли до ОСОБА_8 додому, а частину залишилась в лісі, де їх було помічено працівниками поліції.

Наведені обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000205 (а.с.3), рапортом працівника поліції (а.с. 4), протоколом огляду місця події (а.с.5-6); протоколом огляду місця події від 06.03.2024 року (а.с. 7-8); заявою ОСОБА_6 (а.с. 9); поясненнями ОСОБА_7 (а.с. 10); постановою про визнання речовим доказом (а.с. 11).

І оскільки на думку слідчого, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинено нетяжкий злочин, передбачений частино 1 статтею 246 КК України, а вилучені речі (стовбури дерев, відрізки деревини та бензопила) відповідають ознакам речового доказу, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною користуватись, розпоряджатися та володіти цими речами. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаних речей та їх правову цінність як майбутнього доказу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України правопорушник може їх приховати, змінити чи знищити.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна фізичної особи, зокрема: вказаної вище стовбурів дерев, відрізків деревини та бензопилу, суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності особи на вказані речі, оскільки неправомірність набуття у їх власність не доведена.

Суд одразу відзначає, що в силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. А згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування і розпорядження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження,псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3).

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені речі можуть бути речовим доказом нетяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статті 246 КК України, оскільки відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положення частини 1 статті 246 КК України передбачають, що незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду є нетяжким злочином.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами слідчого про те, що вилучені ним речі (стовбури дерев, відрізки деревини та бензопила), можуть бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як речові докази по кримінальному провадженню щодо нетяжкого злочину передбаченого частиною 1 статтею 246 КК України.

Також, з огляду на суть цих речей та їх правову цінність, як доказу нетяжкого злочину, передбаченого частиною 1 статтею 246 КК України КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо їх повернути особі яка могла їх зрізати, можуть бути приховані, змінені або знищені будь-якою людиною, в тому числі й нею самою, і тому з метою запобіганню цьому, на вказані речі слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховування, зміни чи знищення речей).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, слідчий дійсно доводить, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено нетяжкий злочин, передбачений частиною 1статті 246 КК України, і ступінь його тяжкості є підставою для застосування арешту вказаних слідчим речей, які можуть бути доказом правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування, зміни чи знищення, виправдовують повний арешт речей, які за своїми властивостями можуть бути приховані, змінені чи знищені, якщо не заборонити користування, розпорядження і відчуження цих речей; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню, зміні чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного слідчим завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речових доказів, виправдовує той ступінь втручання у право власності про який просить слідчий (повна заборона користування, розпорядження і володіння); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що слідчий довів перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить слідчий. А тому, його клопотання підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони володіти, користуватись і розпоряджатись: 7 стовбурами дерев породи «Вільха» розмірами, а саме: 1 - довжиною 82 см., діаметром 33х34 см., 1 - довжиною 86 см. діаметром 86 см., 1 - довжиною 98 см., діаметром 29х30 см., 1 - довжиною 168 см., діаметром 16х17 см., 1 - довжиною 141 см., діаметром 13х16 см., 1 - довжиною 163 см., діаметром 19х19 см. та 1 - довжиною 2.2 см., діаметром 25х26 см., відрізки деревини породи «Вільха» в кількості 426 штук довжиною кожен приблизно 30 см., діаметром від 18х19 см., до 44?45 см. кожен та бензопилу марки «FORESTA FA-48S», що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , з метою їх збереження, як речових доказів до завершення проведення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 13 березня 2024 року о 17 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1