Справа №766/9109/24
н/п 1-кс/766/4450/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000615 від 07.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановила:

Слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 07.06.2024 в ході проведення огляду місця події за участю ОСОБА_4 , а саме: відрізок з пошкодженим торцем мережевого кабелю, який запаковано до спеціального пакету №ICR0039523; грошові кошти у сумі 1500 грн., які запаковано до паперового конверту.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області за процесуального керівництва Херсонської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: що до чергової частини Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа у період часу з 06.06.2024 по 07.06.224 проникла до колодязю, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки здійснила крадіжу кабелів ТПП - 100*2 - 4 шт. по 60 м, загальною довжиною 240 м.

Так, 07.06.2024 у період з 09 год. 37 хв. по 10 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_1 було проведено огляд місця події відкритої ділянки місцевості, в ході якого в колодязі було виявлено пошкоджений мережевий кабель, з відсутньою частиною кабелю, яка є викрадена. Під час огляду здійснено зріз з пошкодженого торця кабелю відрізку, який запаковано до спеціального пакету №ICR0039523.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного правопорушення може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 08.06.2024 в приміщенні Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 добровільно видав частину грошових коштів у сумі 1500 грн., які отримав від здачі викраденого ним мережевого кабелю до прийому металобрухту. Дані грошові кошти було вилучено та запаковано до паперового конверту з підписами учасників та слідчого.

Вилучене майно, а саме: відрізок з пошкодженим торцем мережевого кабелю, який 07.06.2024 вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а також частину грошових коштів, які добровільно видав ОСОБА_4 , та які в ході огляду речі було запаковано до паперового конверту, мають значення речового доказу, а також є предметами вказаного кримінального правопорушення, а також вказані об`єкти можуть зберегти на собі сліди злочину.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому законом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Оскільки, вразі не забезпечення збереження речових доказів гр. ОСОБА_4 може їх змінити, втратити, перетворити, відчужити тощо, слід вирішити питання про накладення на них арешту до встановлення істини у кримінальному провадженні, як на майно яке є речовими доказами, оскільки вони зберегли на собі сліди злочину.

Думка учасників процесу.

Слідчий надала заяву про розгляд клопотання без її участі. Власник майна повідомлявся про день та час розгляду справи.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 07.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини правопорушення викладені у клопотанні.

Згідно з протоколом огляду місця події від 07.06.2024, проведеного у період з 09 год. 37 хв. по 10 год. 17 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено пошкоджений мережевий кабель, з якого здійснено зріз з пошкодженого торця відрізку кабелю, який запаковано до спеціального пакету №ICR0039523.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.06.2024, проведеного у приміщенні Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 10, у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 1500 грн.

Постановою слідчого від 08.06.2024 зазначене вилучене майно визнано речовим доказом.

Власником вилученого майна - грошових коштів є ОСОБА_4 .

Разом з цим, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно: грошові кошти, вилучені у ОСОБА_4 .

У клопотанні прокурором не було обґрунтовано необхідність вилучення та накладення арешту на грошові кошти, лише зазначено про те, що грошові кошти отримані внаслідок реалізації металобрухту.

Грошові кошти у даному правопорушенні не можуть виступати знаряддям злочину, зважаючи на кваліфікацію правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яка передбачає відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Не містить обґрунтування, як речового доказу - грошових коштів, також і постанова слідчого від 08.06.2024 про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження. У зазначеній постанові викладені обставин кримінального правопорушення, зазначено які предмети вилучені під час огляду і процитовано ст.98 КПК України, яка визначає поняття речового доказу. Слідчим не зазначено взагалі яке значення має вилучене майно для кримінального провадження, як речовий доказ. При цьому не зазначено жодного конкретного факту чи обставини кримінального правопорушення, які можуть бути встановлені за допомогою вилучених грошових коштів у даному кримінальному провадженні.

Отже, вилучені грошові кошти не є ні знаряддям, ні предметом кримінального правопорушення, а також матеріальним об`єктом, який зберіг на собі його сліди.

Прокурором у клопотанні не обґрунтовано та не доведено необхідність арешту грошових коштів, як речових доказів, які містять на собі сліди злочину та які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх особі, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову з юридичної особи отриманої неправомірної вимоги, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речового доказу), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У клопотанні не наведено критеріїв відповідності грошових коштів речовому доказу. Прокурор жодним чином не довів які слідчі чи процесуальні дії мають бути вчинені з вказаним майном під час досудового розслідування, та його значення для кримінального провадження.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення прокурора, слідчого до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно і постановленням слідчим суддею процесуального документа - «Ухвали Іменем України» про накладення арешту на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе, що майно було вилучено у визначений законом спосіб, необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки прокурором не було доведено, що арештом грошових коштів може бути виконано якесь завдання у кримінальному провадженні, то слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова в задоволенні або частковому задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Слідчий суддя роз`яснює, що після того, як буде забезпечена мета, для забезпечення якої накладається арешт, сторони мають право у порядку, визначеному ст.174 КПК України, звернутися із клопотанням про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000615 на майно, вилучене 08.06.2024 під час огляду місця події, а саме: відрізок мережевого кабелю, який запаковано до спеціального пакету №ICR0039523.

Відмовити в арешті майна: грошових коштів у розмірі 1500 грн., які запаковано до паперового конверту.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали слідчого судді не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1