Справа № 466/2606/24
Провадження № 1-кп/466/509/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 24.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Семенівка,

Пустомитівсько району, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого фельдшером в БФ «Шпиталь імені Андрея Шептицького», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

Згідно з направленим на адресу суду обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в тому, що 24 січня 2024 року, приблизно о 11 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Замарстинівська в напрямку до перехрестя із вул. Липинського, що у м. Львові, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «пішохідний перехід»); Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. 12.3; Розділу 18 п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою «зебра» 1.14.1 додатку 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1 додатку 1 ПДР України, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , котра з права наліво по ходу його руху, переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, з моменту, коли мав об?єктивну можливість виявити пішохода, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_5 отримала садна на правому колінному суглобі та гомілці, закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки без зміщення кісткових фрагментів та закритий перелом лівої малогомілкової кістки без змішення кісткових фрагментів, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження, по ознаці тривалого розладу здоров?я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерплому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

18.03.2024 року в підготовче судове засідання обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 подані клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою. Клопотання мотивовані тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжким злочином, вчиненим з необережності, вперше вчинив злочин, а також відшкодував потерпілій завдану внаслідок ДТП шкоду та обвинувачений з потерпілою примирились.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення клопотань та вважає наявними підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим, відповідно до ст.46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримав, просив їх задовольнити. Також вказав, що розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував потерпілій шкоду та примирився з нею, тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримала та не заперечувала з приводу задоволення клопотань, письмово підтвердила, що шкода, завдана внаслідок ДТП, відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого вона не має.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання та надані в підготовчому судовому засіданні документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотань обвинуваченого та потерпілої про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, виходячи із наступного.

Як вбачається з обвинувального акту, 24.01.2024 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000121 від 24.01.2024 року за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з направленим на адресу суду обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме в тому, що 24 січня 2024 року, приблизно о 11 годин 30 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вул. Замарстинівська в напрямку до перехрестя із вул. Липинського, що у м. Львові, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «небезпека для руху», «пішохідний перехід»); Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. 12.3; Розділу 18 п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного горизонтальною дорожньою розміткою «зебра» 1.14.1 додатку 2 ПДР України та дорожніми знаками 5.38.1 додатку 1 ПДР України, не надав перевагу пішоходу ОСОБА_5 , котра з права наліво по ходу його руху, переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, з моменту, коли мав об?єктивну можливість виявити пішохода, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_5 отримала садна на правому колінному суглобі та гомілці, закритий перелом ліктьового відростка лівої ліктьової кістки без зміщення кісткових фрагментів та закритий перелом лівої малогомілкової кістки без змішення кісткових фрагментів, які відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження, по ознаці тривалого розладу здоров?я.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України - порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що потерпілій ОСОБА_5 кримінальним

правопорушенням завдано фізичної шкоди у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В ході підготовчого слухання справи обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував потерпілій завдану внаслідок ДТП шкоду та вони з нею примирились.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 286 КПК України - звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, обвинуваченим потерпілій відшкодовано завдану внаслідок ДТП шкоду та обвинувачений із потерпілою примирились.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому будь-яких заперечень щодо закриття кримінального провадження останній не заявляв. Також потерпіла просила справу закрити.

Таким чином суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього - закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

В зв`язку з тим, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, з урахуванням положень ст.174 КПК України, підлягає скасуванню арешт майна.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають вирішенню на підставі ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285-288, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження № 0000121 від 24.01.2024 року відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25.04.2024 р. (справа № 466/781/24), якою накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 належить Благодійному Фонду «Шпиталь імені Митрополита Андрея Шептицького», зареєстрований : АДРЕСА_2 в частині відчуження автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 (з його комплектуючими деталями, вузлами, агрегатами та іншим обладнанням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

-судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження технічного стану транспортного засобу № CE-19/114-24/2459-IT від 15.02.2024 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень сорок копійок);

-судової інженерно-транспортної експертизи із транспортно- трасологічних досліджень визначення місця наїзду ДТП № CE-19/114-24/2413-IT від 23.02.2024 - 5679,60 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень шістдесят копійок);

-судової інженерно-транспортної експертизи із транспортно- расологічних досліджень визначення місця наїзду ДТП № CE-19/114-24/2458-ІТ від 27.02.2024 - 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень сорок копійок).

Речові докази: - автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 належить Благодійному Фонду «Шпиталь імені Митрополита Андрея Шептицького», зареєстрований: АДРЕСА_2 , який згідно постанови про визнання речовими доказами від 24.01.2024 року визнаний речовим доказом та знаходиться в Благодійному Фонді «Шпиталь імені Митрополита Андрея Шептицького» - передати Благодійному Фонду «Шпиталь імені Митрополита Андрея Шептицького.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1