Справа 369/6078/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1684/2024 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця смт Голованівськ Кіровоградської області, громадянина України, маючого повну загально-середню освіту, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

11 квітня 2018 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 3 місяці, 25 січня 2022 року звільнено умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 12 днів позбавлення волі, засуджено:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_8 до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, що відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 71 КК України відповідає 6 (шести) місяцям обмеження волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою пособництва у виготовлені підробленого документа з метою його використання, а саме посвідчення водія, за попередньою домовленістю із невстановленою особою, придбав підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 вказавши особисті дані.

Крім того, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час керуванням автомобіля марки «Chevrolet Cruze» по АДРЕСА_3 , з метою використання завідомо підробленого документа, на вимогу працівника патрульної поліції пред`явити посвідчення водія, надав працівнику поліції для встановлення факту права керування транспортним засобом завідомо підроблене посвідчення водія, серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , таким чином використавши завідомо підроблений документ.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність що проявилось у незастосуванні до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст.75 КК України. Такий висновок, на переконання захисника ґрунтується на тому, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не врахував те, що останній має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та позитивну характеристику за місцем проживання обвинуваченого. Окрім цього, захисник звернув увагу, що поза увагою суду першої інстанції, залишилась суспільна небезпечність інкримінованих правопорушень та їх характер, а саме: вони не є насильницькими, не мають підвищену суспільну небезпеку та не становлять загрозу людині. Обставини, що обтяжують покарання, судом не були встановлені. В матеріалах справи відсутній висновок органу пробації, викладеного в досудовій доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_8 з урахуванням його попередньої судимості. На думку захисника, відсутність досудової доповіді від органу пробації з урахуванням його попередньої судимості, свідчить про необґрунтованість вироку суду першої інстанції. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки; На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді 3-х місяців позбавлення волі, що відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 71 КК України відповідає 6 місяців обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців; На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необґрунтованою, у зв`язку із чим просив залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції розглядався у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за правилами ст.ст. 302, 381 КПК України, у зв`язку із чим встановлені досудовим розслідуванням обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, судом апеляційної інстанції не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про незаконність вироку в частині призначеного покарання ОСОБА_8 та про можливість його звільнення від відбування покарання із випробуванням, то вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Аналіз положень частини першої ст. 75 КК України дає підстави стверджувати те, що умовами звільнення обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням є:

призначення покарання певного виду та розміру в тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років,

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, до якого суд може дійти, врахувавши дані про тяжкість злочину, особу винного та інших обставинах справи, які можуть вплинути на прийняття зазначеного рішення.

Як вбачається із вироку, суд першої інстанції за результатами розгляду кримінального провадження не прийшов до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання.

Вказаний висновок місцевого суду ґрунтувався на підставі досліджених даних про особу ОСОБА_8 , який за місцем проживання характеризується посередньо та раніше неодноразово судимий.

Колегія суддів у контексті оцінки висновків суду першої інстанції щодо неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства враховує також і те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2018, що свідчить про високу ймовірність вчинення повторного правопорушення. Крім цього, наведене ставить під обґрунтований сумнів можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, що є основною передумовою для висновку про можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неврахування судом першої інстанції сукупності обставин, які пом`якшували покарання ОСОБА_8 , такі як наявність на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 є голослівними твердженнями, які не підтверджені жодними доказами. Між тим, на переконання колегії суддів, навіть у випадку дійсності вказаних обставин, які безумовно враховуються судом в контексті оцінки призначеного ОСОБА_8 покарання, не спростовують висновків місцевого суду про неможливість перевиховання обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Дані про особу ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, а також вчинення ним нових кримінальних правопорушень у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання приводять колегію суддів до переконання про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, що указує на відсутність підстав для застосування щодо обвинуваченого положень ст. 75 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання із випробуванням є не обґрунтованими із наведених вище підстав.

Висновки суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах реального відбування покарання у виді обмеження волі строком на два роки і шість місяців є належним чином мотивованими і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів за результатами апеляційного розгляду приходить до переконання про те, що призначене обвинуваченому остаточне покарання у виді обмеження волі строком на два роки і шість місяців є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування до цього покарання положень ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 вересня 2022 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ _________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4