Справа № 145/769/24
Провадження №1-кп/145/130/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000067 від 30.03.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Гнівань Вінницького району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, несудимого,

за ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , маючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 29.03.2024 близько 23:57 год., перебуваючи в службовому автомобілі марки «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився по вул. Ярослава Мудрого, в м. Гнівань Гніванської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, неодноразово висловив пропозицію службовій особі начальникові сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі близько 4000 гривень, а в подальшому залишив на видному місці, між передніми сидіннями службового автомобіля грошові кошти в сумі 3 500 гривень, за уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, начальник сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України, е службовими особами, відповідно до розстановки сил та засобів Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, на службовому автомобілі марки ««Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання території обслуговування відділення поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області. В ході здійснення патрулювання 29.03.2024, близько 23:57 год. рухаючись по АДРЕСА_2 було виявлено та зупинено автомобіль марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що рухався в порушення комендантської години. У подальшому під час спілкуванням із ОСОБА_4 працівниками поліції було виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законодавством України порядку.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 30.03.2024 приблизно о 00:15 год., перебуваючи в службовому автомобілі марки ««Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на узбіччі автодороги по АДРЕСА_3 , запропонував працівникам поліції грошові кошти в сумі 4 000 гривень, а в подальшому залишив грошові кошти в сумі 3500 гривень на видному місці між передніми сидіннями в службовому автомобілі з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

11.04.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.369 КК України, який у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В даному кримінальному провадженні потерпілих немає.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в обсязі обвинувачення (підозри).

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння .

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.1 ст.369 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 пропонував службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади,а тому його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, за якою обвинувачуваному належить призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Арешт накладений на тимчасово вилучене майно, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11.04.2024 року покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень.

Речові докази грошові кошти в сумі 3 500 грн., номіналом три купюри по 1000 грн. кожна, серійні номера АС 9657933, АС 9657934, АС 9657934 та одну купюру 500 грн. серійний номер БА 6965171, які зберігаються у сховищі цінностей відділення № 220/01 АБ «УКРГАЗБАНК», конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2024 року на тимчасово вилучене майно, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1