Єдиний унікальний номер 341/834/24
Номер провадження 1-кс/341/229/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника- адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого-заступника начальника СВ відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , погоджене з процесуальним керівником досудового розслідування-начальником Галицького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2024 під № 0000089 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, розлученого, з неповною середньою освітою, не працюючого, судимого 12.04.2023 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, у якого судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України.

встановив:

18.04.2024 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_8 , погоджене з процесуальним керівником досудового розслідування-начальника Галицького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 12.04.2023 вироком Галицького районного суду за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільненим від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення корисливої спрямованості.

Так, 16.04.2024 близько 12-50 години ОСОБА_4 , будучи у м. Бурштин Івано-Франківського району, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вирішив відвідати свого родича ОСОБА_9 , який проживає у вказаному населеному пункті по АДРЕСА_3 . Підійшовши до вхідних дверей квартири ОСОБА_9 , ОСОБА_4 через незачинені на замок вхідні двері зайшов всередину помешкання та у пошуку господаря зайшов до спальної кімнати, де на той час перебувала дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, та за станом здоров`я не у повній мірі усвідомлює свої дії.

Перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_4 побачив на тумбочці належний ОСОБА_10 гаманець, припускаючи, що у ньому можуть знаходитись грошові кошти, у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно вчиняючи кримінальне правопорушення, переконавшись, що за його діями окрім ОСОБА_10 , яка не усвідомлює своїх дій, про що було йому достовірно відомо, не спостерігає, відчинив гаманець та виявив у ньому грошові кошти у сумі 1800,0 гривень.

В цей момент, почувши, що хтось зайшов у помешкання, зі своєї кімнати у коридор квартири вийшов син ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , який побачив у спальній кімнаті ОСОБА_4 з гаманцем його матері у руках та поцікавився, що той робить.

Побачивши ОСОБА_11 , та розуміючи, що вчинені ним дії здійснюються уже в умовах очевидності та відкритості, ОСОБА_4 , продовжуючи злочинні дії, та маючи намір довести умисел до логічного завершення, ігноруючи присутність ОСОБА_11 , відкрито викрав з гаманця грошові кошти у сумі 1800,0 гривень, поклав їх до кишені своєї безрукавки та побіг у напрямку до виходу з квартири.

При цьому ОСОБА_4 із застосуванням фізичної сили відштовхнув ОСОБА_11 , який знаходився на його шляху у сторону і намагався покинути помешкання. ОСОБА_11 з метою затримання ОСОБА_4 схопив його за рукав одежі, проте останній, продовжуючи дії, спрямовані на відкрите заволодіння майном, із застосуванням фізичної сили різким рухом вирвав свою руку, вибіг з квартири та втік з викраденими грошовими коштами у невідомому напрямку.

Надалі ОСОБА_4 розпорядився викраденими грошима на свій розсуд, у результаті чого заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 1800,0 гривень, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначивши, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, може в будь - який момент покинути місце свого постійного проживання та переховуватись від слідства і суду, незаконно впливати на свідків, оскільки йому відоме місце їх проживання, а також продовжити злочинну діяльність, та вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, останній раз 12.04.2023 був засуджений Галицьким районним судом за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням на 3 роки, а отже кримінальне правопорушення, у якому підозрюється вчинив у період іспитового строку.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник просили обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши наявні докази, врахувавши позиції учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Слідчим відділенням поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 16.04.2024 № 0000089 за підозрою у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.04.2024 о 23.40 годин ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

17.04.2024 о 18.40 годин ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується: рапортом працівника поліції від 17.04.2024; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.04.2024; протоколом огляду місця події від 16.04.2024; протоколом допиту свідків від 16.04.2024 та 17.04.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 17.04.2024; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 17.04.2024; протоколом допиту підозрюваного від 17.04.2024: розкаянням ОСОБА_4 у скоєному.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду оскільки, останній вчинив кримінальне правопорушення у період іспитового строку, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування; незаконний вплив на свідків, які є його родичами; вчинення іншого кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою та положення ч.1 ст. 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_4 є розлученим; позитивно проявив себе за місцем проживання, де проживає зі співмешканкою, яка знаходиться на заробітках за кордоном. ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків; працює неофіційно; на викрадені кошти купив 2 пляшки горілки, які і розпив в той же день зі своєю колишньою дружиною; інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння у період іспитового строку, не виправдавши довіру суду за вироком від 12.04.2023; на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; згідно консультаційному висновку спеціаліста КНП «Галицька лікарня» ОСОБА_4 здоровий, протипоказань для перебування в умовах ІТТ немає.

Інші дані про особу підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України, в сукупності з усіма обставинами, даного висновку не спростовують.

Отже, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, спосіб його життя, відсутність міцних соціальних стосунків, а також ті обставини, що дане кримінальне правопорушення скоєно ОСОБА_4 повторно, в умовах воєнного стану, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, в зв`язку з чим суд обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Питання про винність або невинність підозрюваного, остаточну кваліфікацію його дій, будуть досліджуватися судом при розгляді справи по суті. На даному етапі судочинства вони не вирішуються.

Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16.06.2024, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1