Справа № 464/2462/24
пр.№ 1-кс/464/798/24
27 червня 2024 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова в складі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 з участю заявника та слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання про скасування арешту,
ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту майна належного їй автомобіля у кримінальному провадженні, закритого постановою слідчого.
У судовому засіданні власник майна заяву підтримав, а слідчий ОСОБА_3 , яка входить до групи слідчих у кримінальному провадженні, проти такого не заперечила.
Вирішуючи ініційоване клопотання, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 12 квітня 2024 року у даному кримінальному провадженні з метою збереження речових доказів накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування майном автомобілем «Volkswagen Jetta» (VIN НОМЕР_1 НОМЕР_2 ) р.н. НОМЕР_3 в цілому (на його комплектуючі деталі, вузли, агрегати та інше обладнання), власником якого є ОСОБА_4 .
Постановою слідчого ОСОБА_3 від 29 травня 2024 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Як регламентовано ст.ст.131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
За змістом ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом - ч.4 ст.132 КПК України.

У порядку ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при застосуванні норм права суд ураховує позицію Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, за якою приписи ч.4 ст.132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч.4 ст.132 КПК України.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Підсумовуючи викладене у своїй сукупності, усі заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі арешт на майно заявника, припинили свою дію та у суду відсутні повноваження постановлення ухвали про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні клопотання. Відомості, які б спростовували даний висновок суду та доводили протилежне, відсутні.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у клопотанні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 01 липня 2024 року.

Суддя ОСОБА_5