Справа №766/3402/24
н/п 1-кс/766/2030/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2024 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суд Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000235 від 04.03.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

в с т а н о в и в:

05.03.2024 року прокурор звернувся до слідчого суддів з клопотанням, якому він просив: винести ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене 04.03.2024 майно під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме на транспортний засіб: автомобіль «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві власності належить військовій частині НОМЕР_3 Держприкордонслужби, юридична адреса якої: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивовано тим, що Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0000235 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.03.2024 до ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі надійшло повідомлення про те, що 04.03.2024, приблизно об 11 годині 20 хвилин, водій автомобіля «Volkswagen Amarok» р.н. НОМЕР_1 (який перебуває на балансі ВЧ НОМЕР_3 Держприкордонслужби, транспортний автомобіль) старший офіцер (старший оперуповноважений) відділення боротьби з нелегальною міграцією відділу транскордонної злочинності ГОРВ 2 Прикз ВЧ НОМЕР_3 Держприкордонслужби ОСОБА_4 , рухаючись по другорядній проїзній частині вулиці Ладичука в м. Херсоні, не надав перевагу в русі автомобілю «Opel Astra» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній проїзній частині вулиці Ілюши Куліка в м. Херсоні та допустив зіткнення зазначених транспортних засобів. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Opel Astra» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом лівої ключиці, перелом V-VI-VII ребер зліва, пневмоторакс лівої плевральної порожнини.

Того ж дня, 04.03.2024 року слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, в ході якого встановлено, що автомобіль «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 належить військовій частині НОМЕР_5 .

Під час огляду місця дорожньо-транспортної події слідчим було вилучено автомобіль «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , як річ яка зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

04.03.2024 року постановою слідчого, зазначений транспортний засіб було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000235 від 04.03.2024 року, у зв`язку із їх відповідністю критерію встановленому ст. 98 КПК України.

Транспортний засіб «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 передано на відповідальне зберігання заступнику начальника прикордонного загону з озброєння військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_8 (відповідно до довіреності ВЧ 2196).

На даний час у кримінальному провадженні, з метою встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення необхідно забезпечити збереження вилученого майна з метою використання вказаного тимчасово вилученого майна для забезпечення проведення ряду слідчих (розшукових) дій, в першу чергу огляду та судових експертиз, а тому виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно зберегло на собі сліди злочину, задля проведення відповідних експертиз, необхідно накласти арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві власності належить військовій частині НОМЕР_3 Держприкордонслужби, юридична адреса якої: АДРЕСА_1 .

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт тимчасово вилученого майна матиме наслідком його повернення та зміни його конструктивних властивостей, що унеможливить встановлення істини у кримінальному провадженні.

На даний час є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям статті 98 Кримінального процесуального кодексу України та є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також тільки заборона користування та розпорядження вказаним майном може запобігти його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Транспортний засіб, щодо якого вирішується питання щодо накладення арешту належить військовій частині НОМЕР_3 Держприкордонслужби, яка в розумінні ст. 64-2 КПК України є третьою особою.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власника вилученого майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Представник власника майна в судове засідання також не з`явився, причини не явки не пояснив, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, яке зареєстроване в ЄРДР за № 0000235 від 04.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Так, 04.03.2024 до ТУ ДБР розташованого у м. Мелітополі надійшло повідомлення про те, що 04.03.2024, приблизно об 11 годині 20 хвилин, водій автомобіля «Volkswagen Amarok» р.н. НОМЕР_1 (який перебуває на балансі ВЧ НОМЕР_3 Держприкордонслужби, транспортний автомобіль) старший офіцер (старший оперуповноважений) відділення боротьби з нелегальною міграцією відділу транскордонної злочинності ГОРВ 2 Прикз ВЧ НОМЕР_3 Держприкордонслужби ОСОБА_4 , рухаючись по другорядній проїзній частині вулиці Ладичука в м. Херсоні, не надав перевагу в русі автомобілю «Opel Astra» р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній проїзній частині вулиці Ілюши Куліка в м. Херсоні та допустив зіткнення зазначених транспортних засобів. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Opel Astra» р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала тілесні ушкодження, а саме: перелом лівої ключиці, перелом V-VI-VII ребер зліва, пневмоторакс лівої плевральної порожнини.

Того ж дня, 04.03.2024 року слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, в ході якого було вилучено автомобіль «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , як річ яка зберегла на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

04.03.2024 року постановою слідчого, зазначений транспортний засіб було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000235 від 04.03.2024 року, у зв`язку із їх відповідністю критерію встановленому ст. 98 КПК України.

Транспортний засіб «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 передано на відповідальне зберігання заступнику начальника прикордонного загону з озброєння військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_8 (відповідно до довіреності ВЧ 2196).

З огляду на викладене вказане у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а не накладення арешту може призвести до його відчуження, знищення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

У відповідності із ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони його відчуження.

При цьому, слідчий суддя враховує, що у країні запроваджено воєнний стан, а вказаний транспортний засіб є власністю військової частини, тобто використовується для захисту держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 04.03.2024 майно під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме на транспортний засіб: автомобіль «VOLKSWAGEN AMAROK» р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який на праві власності належить військовій частині НОМЕР_3 Держприкордонслужби, юридична адреса якої: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1