Справа № 489/1306/24
Провадження № 1-кп/489/699/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

13 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0002033 від 16.12.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого слюсарем-механіком КП ММР «Миколаївелектротранс», не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту - 08.12.2023 близько 12:00 год. у ОСОБА_3 , який перебував на території КУ «Миколаївський зоопарк» за адресою: площа Микола Леонтовича, 1, м. Миколаїв Миколаївської області, виник злочинний протиправний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання у роботу автоматизованої системи з метою спотворення процесу обробки інформації, та на таємне викрадення грошових коштів з банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 , за банківським рахунком № НОМЕР_2 , відкритим в АТ КБ «ПриватБанк».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу проник до кабінету ОСОБА_6 , в якому безперешкодно отримав доступ до банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , яка перебувала у користуванні ОСОБА_6 за банківським рахунком № НОМЕР_2 , та ввів номер та CVV-код вищевказаної банківської картки у системі «Apple Pay» до власного мобільного телефону марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 . У подальшому, ОСОБА_3 , використовуючи мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A02» ІМЕІ: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , за допомогою оператора телекомунікацій ТОВ «Vodafon» за № НОМЕР_6 , що є фінансовим номером банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , отримав код-підтвердження із чотирма цифрами, який встановити не виявилось можливим, та ввів отриманий код-підтвердження до системи «Apple Pay» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 .

Таким чином, своїми незаконними діями ОСОБА_3 , використовуючи автоматизовану систему «Apple Pay», призначену для дистанційного керування грошовими коштами, що перебувають на банківських рахунках, яка згідно із Законом України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» є мобільним платіжним інструментом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» - є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, здійснив процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням спеціального платіжного засобу, спотворив інформацію про належного користувача облікового запису, не маючи законного доступу до нього, з метою подальшого дистанційного керування вищевказаною карткою, отримав можливість розпоряджатись коштами, що перебувають на банківському рахунку ОСОБА_6 та змогу використовувати їх на власний розсуд.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

Крім того, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз 16.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 14.02.2024.

08.12.2023 у період часу з 16:46 год. до 18:41 год. ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, використовуючи заздалегідь отриману можливість використовувати грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , які перебувають на її банківському рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з відкритою банківською карткою № НОМЕР_1 , за допомогою автоматизованої системи «Apple Pay» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатися грошовими коштами, які знаходились на рахунку, закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив покупку товару трьома транзакціями на суму: 27,60 грн; 149,90 грн; 49,20 грн (на загальну суму 226,70 грн) у магазині «1017», розташованому за адресою: вул. Чкалова, 240, м. Миколаїв, та здійснив оплату за послуги використання власного акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом здійснення дев`яти платежів на суми: 90 грн, 181 грн, 200 грн, 100 грн, 50 грн, 100 грн, 200 грн, 250 грн, 250 грн, (всього на загальну суму 1421 грн) за адресою свого мешкання по АДРЕСА_1 , тим самим таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , на загальну суму 1647,70 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз 16.11.2023 строком на 90 діб, тобто до 14.02.2024.

09.12.2023 ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в період часу з 16:39 до 17:17 годин, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно та в умовах воєнного стану, використовуючи заздалегідь отриману можливість використовувати грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , які перебувають на її банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з відкритою банківською карткою № НОМЕР_1 , за допомогою автоматизованої системи «Apple Рау» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку, закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив покупку товару на суму 316,40 грн, знаходячись у приміщенні магазину «1017», що розташований за адресою: вул. Чкалова, 240, м. Миколаїв, та здійснив покупку товару шляхом здійснення двох платежів на 95 грн та 125 грн (всього на загальну суму 220 грн), знаходячись у приміщенні ресторану ФОП « ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , на загальну суму 536,40 грн.

Крім того, 10.12.2023 ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в період часу з 13:38 до 21:39 год., з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно та в умовах воєнного стану, використовуючи заздалегідь отриману можливість використовувати грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , які перебувають на її банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з відкритою банківською карткою № НОМЕР_1 , за допомогою автоматизованої системи «Apple Рау» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку, закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив покупку товару двома платежами на 278,80 грн та 202,90 грн (всього на суму 481,70 грн), знаходячись у приміщенні продуктового магазину «Міда», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «СВАНТОВІТ», розташованого за адресою: вул. Чкалова, 108, м. Миколаїв Миколаївської області; здійснив покупку товару на суму 583,90 грн, знаходячись у приміщенні магазину «Продукти 873», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: просп. Центральний, 188, м. Миколаїв Миколаївської області; здійснив покупку товару на суму 400 грн, знаходячись у приміщенні ресторану ФОП « ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_2 , та здійснив оплату за послуги використання власного акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_2» шляхом здійснення тринадцяти платежів на суми: 8 грн; 8 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн; 200 грн (всього на суму 2216 грн) за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , тим самим таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , на загальну суму 3681, 60 гривень.

Крім того, 11.12.2023 ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в період часу з 13:52 до 17:43 год., з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно та в умовах воєнного стану, використовуючи заздалегідь отриману можливість використовувати грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , які перебувають на її банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з відкритою банківською карткою № НОМЕР_1 , за допомогою автоматизованої системи «Apple Рау» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку, закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив оплату за послуги використання власного акаунту «ІНФОРМАЦІЯ_2», сплативши дванадцять платежів на суму 200 грн кожний на загальну суму 2400 грн за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ; здійснив покупку товару на суму 183,80 грн, знаходячись у приміщенні продуктового магазину «Міда», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність TOB «СВАНТОВІТ» розташованого за адресою: вул. Чкалова, 108, м. Миколаїв, Миколаївська область; здійснив покупку товару на суму 257,40 грн, знаходячись у приміщенні магазину «Магазин 188», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТБ-маркет», розташованого за адресою: просп. Центральний, 154, м. Миколаїв Миколаївської області, тим самим таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 на загальну суму 4441,20 грн.

Крім того, 12.12.2023 ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в період часу з 11:41 до 17:03 год., з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно та в умовах воєнного стану, використовуючи заздалегідь отриману можливість використовувати грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , які перебувають на її банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з відкритою банківською карткою № НОМЕР_1 , за допомогою автоматизованої системи «Apple Рау» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку, закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив покупку товару шляхом оплати трьома транзакціями на суму 53,30 грн; 21,60 грн; 345 грн (всього на суму 419,90 грн), знаходячись у приміщенні магазину «1017», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТБ-Маркет», розташованому за адресою: вул. Чкалова, 240, м. Миколаїв Миколаївської області, та здійснив покупку товару на суму 160 грн, знаходячись у приміщенні ресторану ФОП « ОСОБА_7 » за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , на загальну суму 579,90 грн.

Крім того, 13.12.2023 ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, близько 07:44 год., з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, діючи повторно та в умовах воєнного стану, використовуючи заздалегідь отриману можливість використовувати грошові кошти, що належать ОСОБА_6 , які перебувають на її банківському рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 з відкритою банківською карткою № НОМЕР_1 , за допомогою автоматизованої системи «Apple Рау» на власному мобільному телефоні марки «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , розуміючи те, що не має права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку, закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснив покупку товару, знаходячись у приміщенні магазину «1017», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: вул. Чкалова, 240, м. Миколаїв, Миколаївська область, тим самим таємно викрав грошові кошти, належні ОСОБА_6 , на загальну суму 402,80 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

13.03.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, підозрюваний беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений: за ч. 1 ст. 361 КК України - у виді одного року шести місяців обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, характеризується позитивно, працює, раніше не судимий, добровільно відшкодував потерпілій завдану його діями шкоду, а також ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла надала згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, а також відшкодування завданої шкоди та відсутність претензій матеріального та морального характеру.

Прокурор, потерпіла, обвинувачений та його захисник під час підготовчого судового засідання підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні та попросив вибачення у потерпілої.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 13.03.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушення та обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, характеризується позитивно та добровільно відшкодував потерпілій завдану його діями шкоду, а також той факт, що в Україні введений воєнний стан, що покладає на жителів держави додаткові обмеження їх прав та свобод, тому зазначені обставини, які зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого, вказують на можливість встановлення дворічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому відсутні підстави для застосування відносно неї запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 13.03.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361 та ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців,

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 13.03.2024.

Речові докази:

- телефон «Samsung Galaxy A02» - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 ;

- фіскальні чеки в кількості 6 штук за період з 09.12.2023 до 03.01.2024, скріншоти в кількості 36 штук - залишити в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1