Справа №295/9734/24
УХВАЛА

Іменем України

26.06.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 20.06.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, у якому послалася на те, що ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, штовханнях, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, шарпанням за одяг, стисканням пальцями рук плечей ОСОБА_6 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, а саме викликало в неї накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності, розгубленості почуттів та призвело до погіршення якості життя потерпілої.

Так, ОСОБА_5 , будучи особою, яку впродовж року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 14.11.2023 близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , на адресу якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував спалити будинок, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За даним епізодом постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 14.02.2024 у справі №278/6039/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В подальшому, 02.12.2023 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ображав свою співмешканку ОСОБА_6 словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним фактом постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 06.12.2023 у справі 278/6103/23 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 05.02.2024 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ображав свою співмешканку словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За цим фактом постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 09.02.2024 у справі №278/699/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Далі 25.02.2024 близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , ображав свою співмешканку словами нецензурної лайки та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вищевказаним фактом постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 27.03.2024 у справі №278/1717/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також 07 квітня 2024 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебував за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де останній на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин схопив своєю правою рукою за волосся ОСОБА_6 , внаслідок чого остання впала всім тілом на підлогу. В подальшому, коли ОСОБА_6 перебувала в положенні лежачи, своєю правою рукою наніс один удар в ділянку правого ока останньої, після чого схопив своєю лівою рукою за волосся ОСОБА_6 та наніс один удар правою рукою в ділянку потилиці зліва. Крім цього, ОСОБА_5 , не припиняючи своїх протиправних дій, пустивши волосся ОСОБА_6 , наніс один удар правою рукою в ділянку грудної клітки справа. В подальшому, знаходячись зліва від ОСОБА_6 , стопою правої ноги наніс один удар у ділянку правого плеча та один удар в ділянку правого стегна. Після цього, в той час, коли ОСОБА_6 намагалась піднятись, знаходячись у положенні «сидячи на колінах», ОСОБА_5 наніс один удар стопою правої ноги в ділянку лівого стегна.

За даним фактом вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 30.05.2024 у справі №278/3071/24 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Разом з цим, як вказує сторона обвинувачення у клопотанні, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 19.06.2024 близько 21 години 00 хвилин перебував на узбіччі дороги по АДРЕСА_1 , де у останнього на ґрунті ревнощів виник злочинний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 . В той же день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 схопив свою співмешканку обома руками в ділянці грудної клітини та потягнув ОСОБА_6 вперед та таким чином повалив останню на землю. В подальшому, знаходячись зліва від ОСОБА_6 , наніс один удар дерев`яною палкою по спині.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 936 від 21.06.2024 такими діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому плечі та садна в проекції груднини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи викладене, за словами слідчої, ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжує систематично вчиняти домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 .

25.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Як слідує зі змісту клопотання, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- рапортом про повідомлення на спецлінію «102» по зверненню ОСОБА_6 щодо вчинення домашнього насильства співмешканцем ОСОБА_5 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 21.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.06.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.06.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_6 від 21.06.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою ОСОБА_7 від 21.06.2024;

- висновком експерта;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження, копії яких долучаються до матеріалів кримінального провадження.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування і суду та/або незаконно впливати на свідків у провадженні, а також враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідча за погодженням із прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на останнього ряд обов`язків.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання, просили його задовольнити. Прокурор додав, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, останній ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Підозрюваний не заперечив щодо задоволення клопотання, зобов`язався виконувати покладені обов`язки. Додав, що з потерпілою помирився.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положення частини першої статті 194 КПК України передбачають, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положення пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Також наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існують, принаймні, передбачені пунктами 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України ризики, який слугують підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу. Зокрема, ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та може впливати на них з метою зміни ними показань або відмови від давання таких показань. Та обставина, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності може вказувати на ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Оцінюючи в сукупності всі обставини справи, в тому числі надані стороною обвинувачення докази обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені пунктами 3, 5 частини першої статті 177 КПК України ризики, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, репутацію підозрюваного, ризик повторення протиправної поведінки, а також зважаючи на позицію самого підозрюваного відносно запобіжного заходу, який просить застосувати щодо нього слідчий за погодженням із прокурором, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на останнього ряду обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи передбачені статтею 219 КПК України строки досудового розслідування, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 179, 194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_5 за кожною вимогою прибувати до слідчих СВ відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000420, та прокурорів, котрі здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в зазначеному кримінальному провадженні, а також покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

2)утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за винятком участі підозрюваного у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій);

3)не відлучатися за межі с. Леонівка Житомирського району без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обов`язки на ОСОБА_5 покладено на строк до 25 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1