Справа № 202/1624/20
Провадження № 1-о/202/2/2024
УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

колегії суддів- головуючої судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву адвоката ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення, а саме вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років, за нововиявленими обставинами,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_7 , захисника-адвоката - ОСОБА_5 , засудженого - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року від адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про перегляд судового рішення, а саме вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років, за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року заяву адвоката ОСОБА_5 залишено без руху.

18 жовтня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , про перегляд судового рішення, а саме вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, за нововиявленими обставинами, з усуненими недоліками та 23 жовтня 2023 року було відкрито провадження за завою захисника ОСОБА_5 .

У своїй заяві про перегляд судового рішення захисник ОСОБА_5 просить суд: задовольнити заяву про перегляд вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2021 року; скасувати вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2021 року, яким ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і винести вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення інкримінованого злочину.

Так, в заяві захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , про перегляд судового рішення, а саме вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, за нововиявленими обставинами зазначено, що обставини, за якими необхідно переглянути вирок є: незаконне затримання ОСОБА_6 , складання протоколу затримання від 23 вересня 2020 року; незаконний обшук ОСОБА_6 при затриманні; незаконний обшуку житла ОСОБА_6 23 січня 2020 року; неправдивість показів свідка ОСОБА_8 , неправдиві покази потерпілої ОСОБА_9 ; оголошення повідомлення про підозру з порушенням КПК України; незаконність протоколу проведення слідчого експерименту від 26.02.2020 за участю ОСОБА_6 ; невідповідність вимогам ст. 228 КПК України протокола пред`явлення особи для впізнання від 14 лютого 2020 року зі свідком ОСОБА_8 від 23 січня 2020 року; незаконне відібрання біологічних зразків; підроблення журналу судового засідання від 13 травня 2020 року, відповідно до якого у судовому засіданні присутня прокурор ОСОБА_10 , а фактично в судовому засіданні був присутній прокурор ОСОБА_11 ; підроблення доказів при встановленні обставин, що обтяжує покарання: довідки головного лікаря КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, згідно якого при огляді ОСОБА_6 24.01.2020 року було виявлено 2.95 проміле алкоголю у сечі; неправильність висновків судової молекулярної експертизи №919 від 18 листопада 2020 року; судово-імунологічної експертизу №142/1 від 28 лютого 2020 року, судової молекулярної експертизи №919 від 18 листопада 2020 року, судової молекулярно-генетичної експертизи №863 від 22 грудня 2020 року, судової молекулярної експертизи №919 від 18 листопада 2020 року.

В ході судового розгляду захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 просила суд задовольнити її заяву та скасувати за нововиявленими обставинами вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року. Окрім того захисник просила суд долучити ухвалу слідчого судді від 25.10.2023 року, відподно до якої задоволено її скаргу та зобов`язано уповноважену особу ВП №2 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення і посилалсь також на ці обставини, як нововиявлені обставини, за якими необхідно переглянути вирок, оскільки у її заяві ставиться питання про дачу свідком ОСОБА_8 і потерпілою ОСОБА_9 завідомо неправдивих свідчень під час судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 . Також захисник просила суд при розгляді її заяви допитати в якості свідка ОСОБА_12 , по обставинам, які відбувалися у січні 2020 року на підприємстві «Квітень», де працював засуджений ОСОБА_6 для підтвердження алібі ОСОБА_6 щодо його знаходження на час вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_13 .

Засуджений ОСОБА_6 підтримав свого захисника-адвоката та просив задовольнити заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вирока Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року.

Прокурор заперечував у задоволенні заяви про про перегляд судового рішення, а саме вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України, посилаючись на те, що викладені захисником у заяві обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 459 КПК України, оскільки ці обставини були відомі під час розгляду кримінального провадження, вказувались стороною захисту в змістах апеляційної та касаційної скарги та були предметом оцінки апеляційної та касаційної судової

Суд заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши заяву захисника та надані до неї додатки, приходить до наступних висновків:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_6 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 02 листопада 2022 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 13.04.2022 року відносно ОСОБА_6 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляд судових рішень у кримінальних справах (вироків, ухвал) у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в кримінальному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку чи ухвали суду, неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового провадження не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про цю обставину. Тобто, перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які вказують на специфічні правозастосовні помилки під час кримінального провадження, що пов`язані з особливими способами їх установлення.

Частиною 2 ст. 459 КПК України передбачено, що нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перелік нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 ст. 459 КПК України, є вичерпним.

Системне тлумачення статей 91, 459, 462 КПК вказує на такі ознаки нововиявлених обставин: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є компромісним вирішенням конфлікту двох концептуальних підходів - необхідності виправлення допущеної судової помилки, що демонструє ефективність системи кримінальної юстиції, та забезпечення стабільності й непохитності судового рішення, що набрало законної сили, тобто додержання принципу правової визначеності.

До того ж перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінального провадження у звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлено обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Тобто це так звана ревізійна стадія, в ході якої суд не розглядає справи по суті, вона не є повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження й усунення суперечностей у доказах, натомість суд на цій стадії лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Провадження за нововиявленими обставинами, будучи самостійною формою оскарження й перевірки судових рішень, жодним чином не підміняє апеляційного та касаційного провадження, не є їхнім продовженням, відбувається не замість них, а за наявності для цього специфічних підстав.

Тож така форма перевірки судових рішень не може мати резервного значення щодо апеляційного та касаційного проваджень.

При цьому важливим є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливостями і непереборними обставинами. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення ЕСПЛ від 09 червня 2011 року в справі «Желтяков проти України»).

Процедура скасування остаточного рішення передбачає виникнення суттєвих для справи обставин, які раніше не були відомі. Особа, яка порушує питання про скасування, має довести, що не було можливості надати зазначені докази на остаточному розгляді і що вони є суттєвими. Така процедура сама по собі не суперечить вимозі щодо юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2005 року в справі «Попов проти Молдови»).

Суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути, а ті доводи, що наводить захисник ОСОБА_5 , фактично зводяться до переоцінки доказів.

Стороною захисту фактично ставиться питання про повторне дослідження доказів щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, тобто їх переоцінки, які вже досліджувалися та оцінені судом, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де йдеться про те, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень, який полягає в тому, що жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного і обовязкового судового рішення, в цілях проведення повторного розгляду і винесення нового рішення по справі.

На відміну від перегляду судового вироку в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду за ново виявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість вироку, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення вироку суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на прийняття обвинувального вироку, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Таким чином, провівши належну перевірку обставин, викладених у заяві про перегляд вироків судів за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що суду не надано жодних належних та достатніх доказів, які б свідчили про наявність нововиявлених обставин, зокрема, тих, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироків, що належить переглянути, у строки передбачені ч.1 ст.461 КПК України, а ті доводи, що наводить захисник, фактично зводяться до незгоди в цілому з ухваленими рішеннями.

Усі доводи, викладені у заяві захисника-адвоката ОСОБА_5 , а саме нововиявлені обставини такі, як: затримання ОСОБА_6 і складання протоколу затримання від 23 вересня 2020 року; обшук ОСОБА_6 при затриманні; обшуку житла ОСОБА_6 23 січня 2020 року; покази свідка ОСОБА_8 і потерпілої ОСОБА_9 ; повідомлення про підозру ОСОБА_6 ; протокол слідчого експерименту від 26.02.2020 за участю ОСОБА_6 ; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14 лютого 2020 року зі свідком ОСОБА_8 від 23 січня 2020 року; відібрання біологічних зразків; довідки головного лікаря КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР, згідно якого при огляді ОСОБА_6 24.01.2020 року було виявлено 2.95 проміле алкоголю у сечі; висновкі судової молекулярної експертизи №919 від 18 листопада 2020 року; судово-імунологічної експертизу №142/1 від 28 лютого 2020 року, судової молекулярної експертизи №919 від 18 листопада 2020 року, судової молекулярно-генетичної експертизи №863 від 22 грудня 2020 року, судової молекулярної експертизи №919 від 18 листопада 2020 року, зводяться до нової оцінки доказів, які були наявні та відомі суду, та яким відповідно була надана оцінка в ході розгляду кримінального провадження.

Суд зазначає, що сама по собі незгода з судовим рішенням у кримінальному провадженні не може бути підставою перегляду за нововиявленими обставинами, а вказівки на будь-які невідповідності, які суд не взяв до уваги, повинні бути документально підтверджені.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик і допит в якості свідка ОСОБА_12 (інших анкетних даних та місця провживаання свідка стороні захисту невідомо), з метою підтвердження алібі ОСОБА_6 щодо знаходження останнього на час вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_13 у січні 2020 року, у задоволенні якого судом було відмовлено, суд зазначає наступне.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 судом було ретельно перевірено показання обвинувачегого ОСОБА_6 щодо його місця знаходження 23 січня 2020 року, про що було надано оцінку судом у вироку суду від 01.12.2021 року, так і судами апеляційної і касаційної інстанцій, а тому у необхідності виклику і допиту свідка ОСОБА_12 стороною захисту не наведено жодного обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Суд вважає, що вказані обставини не можна вважати нововиявленими в контексті ст.459 КПК України, оскільки такі обставини потребують їх обґрунтування у певний визначений законом спосіб. Тобто, під час провадження за нововиявленими обставинами дослідженню підлягають саме нововиявлені обставини, які існували на час розгляду справи та не були відомі сторонам кримінального провадження.

Окрім того, долучення захисником ОСОБА_5 до своєї заяви ухвали слідчого судді від 25.10.2023 року, відподно до якої задоволено її скаргу та зобов`язано уповноважену особу ВП №2 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про кримінальні правопорушення і посилання захисника на обставини, як нововиявлені обставини, за якими необхідно переглянути вирок, оскільки у її заяві ставиться питання про дачу свідком ОСОБА_8 і потерпілою ОСОБА_9 завідомо неправдивих свідчень під час судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , не містить мотивованого обґрунтування тих обставин, які закон визначає як нововиявлені відповідно до положень ч. 2 ст. 459 КПК України.

При цьому, як свідчить зміст вирок суду, твердження захисника щодо надання свідком ОСОБА_8 і потерпілою ОСОБА_9 неправдивих показів були відхилені та спростовані судом.

Завідомо неправдиві покази свідка або потерпілої згідно вимог закону повинні бути встановлені вироком суду, а при неможливості його ухвалення матеріалами розслідування.

Будь-яких даних, встановлених у процесуальний спосіб, які б свідчили про неправдивість показів свідка ОСОБА_8 , потерпілою ОСОБА_9 даних ними під час розгляду даного кримінального провадження, в матеріалах справи немає, та захисником засудженого адвокатом ОСОБА_5 до поданої заяви про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами не додано.

За змістом наведених вище норм процесуального закону, роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення. Однак, суд не уповноважений збирати докази існування нововиявлених обставин, в тому числі шляхом переоцінки вже досліджених доказів, лише на підставі припущення сторони кримінального провадження про існування таких обставин та доказів, що їх підтверджують.

Таким чином, у заяві не наведено посилань з обґрунтуванням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, вичерпний перелік яких наведено ч.2ст.459 КПК України та на підставі яких здійснюється кримінальне провадження за нововиявленими обставинами.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку про відсутність нововиявлених обставин у розумінні вимог статті 459 КПК України, а тому заяву захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, ухваленого 01 грудня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000133 від 23 січня 2020 року, необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 459, 460, 461, 464 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника-адвоката ОСОБА_5 про перегляд вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2021 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотирнадцять років за нововиявленими обставинами - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, а засудженим, в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3