Справа № 585/1452/24
Номер провадження 1-кп/585/367/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали кримінального провадження № 0000051 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий 24.01.2020 року, уродженця с. Миколаївка Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2024 року за ст. 126-1 КК України до 3 місяців арешту,

про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до п.3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є особами, які раніше спільно проживали однією сім`єю, мають спільних дітей, але у шлюбі не перебували.

01.02.2024 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 прийшов до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де в той час перебувала його колишня співмешканка ОСОБА_5 .. Між ними виникла сварка на ґрунті тривалих неприязних відносин. В ході сварки у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 ..

Цього ж дня, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння - посягання на здоров`я іншої людини, з метою спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи навпроти ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс їй один удар в область перенісся.

Згідно висновку експерта № 75 від 16.02.2024 року в ОСОБА_5 в ділянці перенісся, з переходом на спинку носа та на ліву та праву очкоямкові ділянки виявлено синець, який за ступенем тяжкості оцінюється як легке тілесне ушкодження.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з прямим умислом, вчинив дії, передбачені диспозицією ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 у судових дебатах висловив думку про те, що під час судового розгляду вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю. Просив призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч.2 ст. 76 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п.3 ч.1 ст. 91-1 КК України, та заборонити наближатися до потерпілої ОСОБА_5 , на відстань ближче п`яти метрів, строком на один місяць.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 01 лютого 2024 року вона була вдома, було вже темно. Почула, що хтось постукав. Це був ОСОБА_3 , він був п`яний. Почав пред`являти до неї претензії з приводу якихось чоловіків. Розмовляли близько 10 хвилин. Вона стояла до ОСОБА_3 обличчям, коли відчула удар кулаком у перенісся. Відразу відчула різкий біль, з носа пішла кров. Вона схопила, що було під рукою - швабру. Рудь стояв на порозі, і вона обороняючись, вдарила його кілька разів. У цей час за дверима стояла його мати - ОСОБА_7 і все бачила, але у бійку не вмішувалась, бо ОСОБА_8 може і на неї руку підняти, вона боялась. Потім вона викликала швидку і поліцію, діти були в хаті. На наступний день був синець на переніссі і вона поїхала зняти побої, боліла голова. Дітям ОСОБА_3 не допомагає. При призначенні покарання покладалася на розсуд суду.

Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_3

01 лютого 2024 року близько 20.00 год. він приїхав за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_4 . Вже стемніло. Привіз своїм дітям, які проживають з ОСОБА_9 , гостинці. Приїхав на мопеді « ОСОБА_10 », був тверезий. Постукав у вікно і стояв біля порога, чекав, коли відкриють двері. При цьому сказав, що привіз гостинці. Світло горіло лише в будинку, територія двору не освітлена була. Але через 5-10 секунд потерпіла відкрила двері і вискочила з держаком - вдарила його декілька разів. Після цього, він намагався схопити держак і випадково вдарив ОСОБА_11 кулаком по носу. Він пішов додому. Пакет з подарунками забрав із собою, щоб ОСОБА_9 знову не била його держаком. В медзаклад не звертався, у поліцію також. В поліцію його викликали по телефону через 2-3 дні. Поліцейському він сказав, що ОСОБА_11 також спричинила йому тілесні ушкодження. Він написав на неї зустрічну заяву.

У подальшому свою вину визнав повністю і підтвердив, що вдарив потерпілу навмисно.

Захисник ОСОБА_6 обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій підзахисного не оспорював, при цьому погодився з думкою прокурора та просив призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом безпосередньо досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, з яких встановлено наступне:

Відповідно Витягу з ЄРДР № 0000051 від 02.02.2024 року, 01.02.2024 року до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що колишній співмешканець ОСОБА_3 , наніс їй удар кулаком в область обличчя, чим завдав тілесних ушкоджень (а.с.30).

Згідно протоколу огляду предмету від 16.02.2024 року з ілюстративною таблицею, проведено огляд мобільного телефону «Самсунг Галаксі А04Е» блакитного кольору. При огляді мессенджера «Вайбер» встановлено, що на номер « ОСОБА_12 » (н.т. НОМЕР_2 ) маються надіслані листи від абонентка «Таничка» (н.т. НОМЕР_3 ), надіслані повідомлення з порадами, які адресовані ОСОБА_13 . Як пояснила власниця мобільного телефону ОСОБА_5 ці повідомлення у 2024 році надсилав їй колишній співмешканець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець с. Миколаївка Роменського району, які вона переслала своїй подрузі ОСОБА_14 , щоб це було в подальшому як доказ того, що останній несе загрозу її здоров`ю і буде використано в разі, якщо з нею щось трапиться. Під час огляду було зроблено скрін-шоти, які встановлені у фототаблицю (а.с.37-45).

Відповідно Акту судово-медичного обстеження № 57 від 15.02.2024 року при судово-медичному обстеженні ОСОБА_5 в ділянці перенісся, з переходом на спинку носа та праву очноямкові ділянки, визначається поширений синець неправильної овальної форми, фіолетово-синього кольору, розмірами на ділянці 8х3,5 см (а.с.47).

Згідно висновку експерта № 75 від 16.02.2024 року, при огляді лікарем судово-медичним експертом 02.02.2024 р. у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено: в ділянці перенісся, з переходом на спинку носа та на ліву та праву очноямкові ділянки, визначається поширений синець неправильної овальної форми, фіолетово-синього кольору, розмірами на ділянці 8х3,5 см. Вищеописані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупого предмета (предметів) за механізмом удару/тиснення. Час утворення даного тілесного ушкодження відповідає часові, вказаному в постанові (01.02.2024). Виявлене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості оцінюється як легке тілесне ушкодження (згідно пунктів 2.3.2 б, 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (а.с.51).

Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16.02.2024 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , остання розповіла та продемонструвала за яких обставин ОСОБА_3 ображав її нецензурною лайкою, і в ході конфлікту кулаком правої руки наніс їй один удар в обличчя в область носа, від чого з носа потекла кров та вона відчула різкий біль. Потерпіла відтворила момент та механізм спричинення тілесного ушкодження, що було зафіксовано за допомогою фотографування (а.с.53-54).

Згідно висновку експерта № 78 від 20.02.2024 року при огляді лікарем судово-медичним експертом 02.02.2024 р. у ОСОБА_5 виявлено: в ділянці перенісся, з переходом на спинку носа та праву очноямкові ділянки, визначається поширений синець неправильної овальної форми, фіолетово-синього кольору, розмірами на ділянці 8х3,5 см. Механізм спричинення тілесного ушкодження, яке було спричинене ОСОБА_5 , відповідає механізму, продемонстрованому потерпілою під час проведення слідчого експерименту 16.02.2024 року (а.с.59).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 16.02.2024 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_7 , та фототаблиці до нього, остання розповіла та продемонструвала за яких обставин ОСОБА_3 , розлютившись, кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар по обличчю в область носа, коли вони перебували в положенні стоячи обличчям один до одного. Свідок ОСОБА_7 продемонструвала за участю статиста, як ОСОБА_3 кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар по обличчю в область носа, від чого у неї з носа потекла кров. Свідок відтворила момент та механізм спричинення тілесного ушкодження, що було зафіксовано за допомогою фотографування (а.с. 60-63).

Відповідно висновку експерта № 79 від 20.02.2024 року, при огляді лікарем судово-медичним експертом 02.02.2024 р. у ОСОБА_5 виявлено: в ділянці перенісся, з переходом на спинку носа та праву очноямкові ділянки, визначається поширений синець неправильної овальної форми, фіолетово-синього кольору, розмірами на ділянці 8х3,5 см. Механізм спричинення тілесного ушкодження, яке було спричинене ОСОБА_5 , відповідає механізму, продемонстрованому свідком ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту 16.02.2024 року (а.с.66).

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 194 від 11.03.2024 року на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_3 виявляв ознаки Органічного розладу особистості (внаслідок перенесеної ЧМТ) з легкими змінами особистості по органічному типу, з легким когнітивним зниженням, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.67-70).

Наведені докази вказують на присутність обвинуваченого на місці вчинення кримінального правопорушення, його причетність до скоєного, тобто доводять наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, які були повно, всебічно і неупереджено досліджені в судовому засіданні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України вчинив кримінальний проступок.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим.

До обставин, що обтяжують покарання суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебував у сімейний відносинах.

Мотиви призначення покарання.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого. При цьому суд враховує також особу обвинуваченого, який раніше судимий (а.с.71-75), згідно довідки КНП СОР «ОКСЛ» № 01-55/1173 від 14.02.2024 року на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, звертався на прийом до лікаря-психіатра 05.02.2024 року з ДЗ: «Самотоформний розлад неуточнений» (а.с.78), негативно характеризуються за місцем проживання (а.с.77,81).

Отже, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у межах санкції статті - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Також суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме заборонити наближатися до ОСОБА_5 , на відстань ближче п`яти метрів, строком на один місяць, який слід виконувати окремо від призначеного вироком покарання.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Не відбуту частину покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2024 року, - виконувати окремо.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

До вступу вироку в законну силу, враховуючи вид призначеного покарання, суд вважає за можливе ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Витрати по справі відсутні. Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.2 ст. 76 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п.3 ч.1 ст. 91-1 КК України, та заборонити наближатися до ОСОБА_5 , на відстань ближче п`яти метрів, строком на один місяць.

Не відбуту частину покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 березня 2024 року, - виконувати окремо.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1