Справа № 203/3056/24
Провадження № 1-кп/0203/795/2024
В И Р О К

іменем України

20 червня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 27.05.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Шахтне Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений час та місці у ОСОБА_3 , обізнаного про те, що відповідно до п.п. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2002 № 1306. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, виник злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керування транспортним засобом, після його позбавлення у встановленому законом порядку.

Так, в березні 2024 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на площі Вокзальній біля залізничного вокзалу «Дніпро-Головний», розташованому за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна, 11, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання підробленого посвідчення водія у спосіб, що не відповідає порядку, встановленому Постановою КМУ №340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою домовленістю з невстановленою в ході досудового розслідування особою, використовуючи месенджер «Телеграм», надав невстановленій особі копії особистих документів, з метою сприяння невстановленій особі у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, а також номер поштового відділення, на яке потрібно відправити виготовлене підроблене посвідчення водія.

Після цього, невстановлена особа виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 23.03.2024 ТСЦ 8041 на ім`я « ОСОБА_3 », яке не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, та яке ОСОБА_3 наприкінці березня 2024 року отримав у відділенні «Нової пошти №94», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , за завчасно обумовлену плату.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою його використання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини, матеріальний та сімейний стан особи.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є проступком, він раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, притягувався до адміністративної відповідальності, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити найменш суворий вид покарання, передбачений у санкції ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової технічної експертизи, яка згідно з довідкою до висновку № СЕ-19/104-24/23125-ДД від 06.06.2024 року складає 2271,84 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок;

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні за проведення експертизи, які складають 2271,84 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривень 84 копійок.

Речові докази:

-посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_3 », долучене до матеріалів кримінального провадження №0000063, -залишити в матеріалах кримінального провадження;

-Оптичний носій диск СD-R з відеозаписом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в паперовому конверті, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000063, -залишити в матеріалах кримінального провадження;

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня отримання особою, яка його оскаржує, копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1