Справа№ 953/3080/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судуу м. Харкові у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 06.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із середньою - спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, (т.м. НОМЕР_1 ), у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у середині серпня 2022 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення учасника бойових дій оформлення та видача якого відбувається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 «Про затвердження порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення», та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст.15 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», маючи умисел на отримання підробленого посвідчення учасника бойових дій та його подальше використання з мотиву отримання матеріальної вигоди при користуванні пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», знайшов в мережі інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через месенджер «Viber» ОСОБА_3 , вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою - відносно якої були виділені матеріали в окреме провадження, про підроблення посвідчення учасника бойових дій за грошову винагороду в сумі 1500 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 , перебуваючи біля будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав свої персональні дані, а саме: цифровий варіант фотокартки, ПІБ (прізвище, ім`я та по-батькові), дату народження та зразок власного підпису для виготовлення підробленого посвідчення учасника бойових дій.

Так, на початку вересня 2022 року, ОСОБА_3 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні № НОМЕР_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованому за адресою: АДРЕСА_3 відправлений від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблений бланк посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , видане Командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, на ім`я ОСОБА_3 , з його фотокарткою, який відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-24/6833-ДД від 21.03.2024 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Окрім цього, 05.09.2022 близько 12:50, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , був зупинений співробітниками патрульної поліції у м. Харкові, у зв`язку з тим, що від місцевих мешканців на лінію «102» поступила скарга на нього. В цей час ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаїрчи та усвідомлюючи, що посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , видане Командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, на ім`я ОСОБА_3 , з його фотокарткою, отримане ним всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 «Про затвердження порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення», та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст.15 Закону України «Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», є підробленим, та відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-24/6833-ДД від 21.03.2024 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, надав його працівникам патрульної поліції на підтвердження своєї особи, таким чином використав підробленій документ.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана заява ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складена та підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно з якою обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та погодився зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 , ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У вказаній заяві захисник ОСОБА_4 , підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконані, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, повністю доведена.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до класифікації кримінальних правопушень, передбаченою ч.2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.

При встановлені обставин, що попом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно ст.66 КК України, суд зазначає наступне.

Розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.11.2021 (справа № 199/6365/19).

Судом встановлено та не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності в порядку спрощеного провадження, що обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, в повному обсязі та щиро кається.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, даними заяви щодо визнання винуватості ОСОБА_3 його показаннями, які містяться в протоколі допиту.

З огляду на зазначене, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які б його обтяжували, майновий стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 з урахування положень ч.1 ст.70 КК України, за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України призначити покарання у виді обмеження волі у межах санкцій статтей, оскільки дане покарання буде на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченого покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкові від 19.09.2022 у справі № 953/5124/22 н/п 1-кс/953/3399/22.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України в продовж іспитового строку на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в загальному розмірі 6812,28 (шість тисяч вісімсот дванадцять) грн. 28 коп. витрати на проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-22/12092-ДД від 11.11.2022 та №СЕ-19/121-24/6833-ДД від 21.03.2024.

Арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від від 19.09.2022 у справі № 953/5124/22 н/п 1-кс/953/3399/22 шляхом позбавлення права користування, володіння та розпорядження на посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , видане Командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, на ім`я ОСОБА_3 - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 , видане Командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України, на ім`я ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1