Справа №336/2267/24
Пр. 1-кп/336/801/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя, в порядку спрощеного провадження, кримінальне провадження, яке надійшло до суду на підставі обвинувального акту, складеного 07.03.2024 щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), в порядку, передбаченому п.3 ч.2 ст.301 КПК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000103 від 19.02.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який отримав середню освіту, офіційно не працевлаштованого, адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 ; малолітніх осіб та інших осіб на утриманні не має, раніше не судимого, -

за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за відсутності учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», який зберігав за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого власного вживання.

19.02.2024 о 17-55 годині, в ході огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно із даними висновку експерта від 21.02.2024 містить в своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, - канабіс, маса якого складає 31,152 г (в перерахунку на основу).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не застосовується.

Відповідно до ч.2,3 ст.373 КПК України якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків відповідно до ч.2 ст.381 КПК України має певні особливості, зокрема, передбачає розгляд обвинувального акта в даному випадку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Допит обвинуваченого за нормою ч.4 ст.349 КПК України за таких умов не здійснюється.

Так, судом встановлено, що до обвинувального акта додано заяву ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, із згодою з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодою на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Вказана заява, зокрема, добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, та надання ним згоди із вказаних вище питань засвідчена підписом захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 .

При цьому, за змістом цієї заяви підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, та згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Вказані обставини стали підставою для надіслання прокурором обвинувального акта до суду відповідно до ч.1 ст.302 КПК України з клопотанням про його розгляд за відсутності учасників судового провадження.

На підставі наведеного судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України підозрюваному роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. При цьому, у суду відсутні сумніви у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у вказаному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що стороні захисту створено необхідні умови для реалізації її процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а порядок надіслання обвинувального акту в межах строків досудового розслідування щодо вчинення кримінального проступку дотриманий та відповідає загальним засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановленого беззаперечного визнання вини особою, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена й кваліфікує його дії за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини та критерії.

За змістом ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України згідно зі ст.12 КК України віднесено за тяжкістю до кримінальних проступків.

Відповідно до ч.1,2 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття. При цьому, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, за змістом ст.67 КК України судом не встановлено.

Також, суд враховує вік й відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має зареєстроване постійне місце проживання, не має інвалідності, на утриманні малолітніх дітей або інших осіб не має. За даними КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога ОСОБА_3 не перебуває, проте з 2009 року неодноразово оглянутий лікарем-наркологом, востаннє - 19.02.2024, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання психостимуляторів, опіоїдів, канабіноїдів. алкоголю; синдром залежності.

Оскільки обвинувачений не працевлаштований офіційно, відповідно, не має постійного доходу, призначення покарання у виді штрафу не є доцільним, адже виконання такого судового рішення буде ускладеним або унеможливленим. Призначення покарання у виді виправних робіт за відсутності місця роботи також неможливе, з урахуванням положень ч.1 ст.57 КК України. Застосування вимог ст.75 КК України в разі призначення покарання у виді арешту чинним кримінальним законодавством не передбачено. Тому суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі на строк один рік, що відповідає мінімальній санкції ч.1 ст.309 КК України, з урахуванням вимог загальної частини КК України (ч.2 ст.61 КК України).

На переконання суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому необхідно звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк згідно зі ст.75 КК України тривалістю один рік, якщо протягом цього строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а також додатковий обов`язок відповідно до п.3 ч.3 ст.76 КК України.

Достатніх підстав для застосування положень ст.69 КК України не встановлено.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини та щиро покаявся у скоєному.

Тому, на переконання суду, визначене покарання є необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, тобто, відповідає меті, передбаченій ст.50 КК України, із дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкода не завдана.

Заходи забезпечення кримінального провадження, які потребують вирішення на стадії ухвалення вироку, зокрема, запобіжні заходи, під час досудового розслідування застосовані не були.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні складають 1 893,20 гривень та підтверджені довідкою про витрати на проведення експертизи, а саме, за проведення судової експертизи (висновок експерта NCE-19/108-24/3361-Н3ПРАП від 21.02.2024).

На підставі ч.2 ст.124 КПК України, враховуючи ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у вказаній вище сумі.

Суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів по справі з урахуванням положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 394, 395, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину, а також виконає обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Покласти на ОСОБА_3 виконання додаткового обов`язку, передбаченого п.3 ч.3 ст. 76 КК України:

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ - наркотичну речовину (канабіс), упаковану до спецпакету експертної служби №1855967, що передана на зберігання до камери схову відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Речовий доказ - флеш-носій з написами на поверхні, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у сумі 1 893,20 гривень (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривні 20 копійок).

Вирок, який ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку негайно після його проголошення.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1