Справа № 715/1274/24
Провадження № 1-кп/715/120/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2024 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Відповідно до вимог п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами).
У невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі ОСОБА_5 , перебуваючи на сміттєзвалищі в с. Чагор Чернівецького району, знайшов та поклав до своєї кишені гранату Ф-67 із запалом, де в подальшому, перемістив дану гранату до місця свого проживання, а саме АДРЕСА_1 .
13.03.2024 року близько о 16 год. ОСОБА_5 знаходячись за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, з невідомих причин, почав розбирати гранату М-67, детонувавши запал від самого корпуса гранати. В подальшому ОСОБА_5 при необережному поводженні із запалом гранати М-67, із власної необережності вибухнув запал у останнього в лівій руці, в результаті чого останнього доставлено каретою ШМД до лікарні з діагнозом, ампутація трьох пальців лівої кисті та забій грудної клітини.
Так, 13.03.2024 у період з 18.39 год. по 19.30 год. в ході проведення огляду місця події за участю понятих, працівників вибухотехнічного відділу, кінологів та спеціаліста за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено корпус гранати М-67 без запалу, та металеві частинки запалу від неї.
Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/126-24/3168 від 26.03.2024 року наданий на дослідження предмет являється однією ручною осколковою гранатою М67 без запала, через відсутність запалу, ні до бойових припасів, ні до вибухових пристроїв не відноситься. Ручна осколкова граната М67 без запала відноситься до заряду вибухових речовин (гексогену та тротилу) в металевому корпусі, також граната М67 без запала містить в своїй конструкції бризантні вибухові речовини - гексоген та тротил. Також надана на дослідження ручна осколкова граната М67 без запала, була придатною для здійснення вибуху за умови наявності засобу підриву (запала, електродетонатора, запальної трубки ЗТП).
Отже, своїми умисними діями ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
18 квітня 2024 року між прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися з призначенням ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового терміну не вчинить нового злочину.
При погодженні призначення покарання враховувалось те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, позитивно характеризується, раніше не судимий, ОСОБА_5 зрозумілі наслідки укладення вказаної угоди, а також підстави та порядок оскарження вироку, яким буде затверджено угоду.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 підтримали умови угоди про визнання винуватості від 18 квітня 2024 року та просили суд її затвердити.
Також ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.263 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України, тобто у придбанні, носінні та зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-470,475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду укладену 18 квітня 2024 року між прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 суму судових витрат на проведення криміналістичної експертизи в розмірі 6818 (шість тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень, 52 копійки на користь держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок суду може бути подано апеляцію в Чернівецький апеляційний суд через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу, а обвинуваченим з часу отримання копії вироку.
Суддя: