Справа № 367/1732/24
Провадження по справі № 1-кп/367/653/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000035 від 11.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличі Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 у червні 2023 року (точну дату та час не встановлено), знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія), в порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993, яка визначає основні положення щодо допуску до керування транспортними засобами, а також постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п.16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ України, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення посвідчення водія, заздалегідь пообіцяв зазначеній особі придбати підроблений нею документ, надавши при цьому свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу.

У подальшому, невстановлена особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, у невстановленому місці та часі виготовила підроблений документ - посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «А1, А, В, С, D, ВЕ, СЕ» від 15.06.2023, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_3 , за що отримала від останнього грошові кошти в сумі 12000,00 грн.

Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , видане 15.06.2023, дійсне до 15.06.2053, видане TSC 0541, відкриті категорії А1, А, В, C,D, ВЕ, СЕ, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

Фонові зображення, зображення підпису та друковані тексти з лицевого та зворотного боків (крім персональних даних з лицевого та зворотного боків) бланка посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , видане 15.06.2023, дійсне до 15.06.2053, видане TSC 0541, відкриті категорії «А1,А,В,С,D,ВЕ,СЕ», нанесено термосублімаційним способом друку.

Персональні дані з лицевого та зворотного боку бланка посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , видане 15.06.2023, дійсне до 15.06.2053, видане TSC 0541, відкриті категорії «А1, А, В, С, D, BE,СЕ», нанесено способом термодруку.

Згідно інформації Територіального сервісного центру № 3247 посвідчення водія серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 не видавалося.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою його використання.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 10.02.2024 (точного часу не встановлено), маючи при собі завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 на його ім`я, керуючи автомобілем марки «Gelly» із д.н.з. « НОМЕР_4 », рухався по вулиці Нове Шосе в м. Буча Бучанського району Київської області (точне місце не встановлено), та поблизу будинку № 8-а був зупинений працівниками поліції.

Одразу після цього, ОСОБА_3 , знаходячись у тому ж місці в той же час, на законну вимогу поліцейського пред`явити документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, діючи умисно, протиправно, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на його ім`я є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортним засобом категорії «А1, А, В, С, D, BE,СЕ» і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із порушенням Правил дорожнього руху, передбаченого ст. 126 КУпАП, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документа, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, тобто - використав завідомо підроблений документ.

23 лютого 2024 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з клопотанням прокурора ОСОБА_4 про розгляд провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні відповідно до положень статей 291, 302 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Прокурор впевнився у добровільності згоди обвинуваченого ОСОБА_3 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання вини, згоди з установленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, добровільність підтверджено обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_5 ;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_5 своєї вини.

У відповідності до наданих суду заяв, долучених до обвинувального акта, учасники судового провадження не оспорюють обставини, встановлені органом досудового розслідування, просять проводити розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000035 від 11.02.2024, дослідженими судом.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права з метою його використання, та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що кримінальні правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відносяться до кримінальних проступків, ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за якими відносно нього відсутні негативні характеристики, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За наведеного суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкцій, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу з урахуванням вимог частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 302, 369, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., у дохід держави;

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн., у дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн., у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп. за проведення Київським НДЕКЦ МВС України судової експертизи № СЕ-19/111-24/8908-ДД від 11.02.2024.

Речові докази та документи:

посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти діб з отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1