Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/21/24
Єдиний унікальний №733/921/23
Вирок

Іменем України

30 травня 2024 року Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня кримінальне провадження за № 0000277 від 12 червня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Васищеве Харківського району Харківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, одруженого, маючого на утриманні 2 малолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.02.2010 року за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.07.2010 року за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково від відбування покарання 03.02.2015 року, не відбута частина покарання становить 8 місяців 1 день (судимість в установленому законом порядку не знято і не погашено); вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України від 04.04.2017 року до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2022 року за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна, який ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.01.2024 року змінено, пом`якшено ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

в здійсненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням день квітня місяця 2023 року у денний період доби, маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.07.2010 року, перебуваючи на реабілітації в реабілітаційному центрі в м. Чернівці Чернівецької області, використовуючи мережу «Інтернет», у невстановленої досудовим розслідуванням особи придбав завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.04.2023 року, виданого на його ім`я, не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, затверджену постановою КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яка передбачає: закінчення курсів водіння по підготовці водіїв для отримання водійського посвідчення, проходження медичного огляду, складання іспитів у сервісному центрі МВС, яке в невстановлений досудовим слідством день квітня 2023 року у денний період доби отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи у відділенні № 2 «Нова пошта», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.04.2023 року, здійснивши оплату за накладний платіж в сумі 9200 гривень 00 копійок.

У подальшому, 12 червня 2023 року близько 12 години 02 хвилини ОСОБА_3 , будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу, а саме, автомобіля марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в АДРЕСА_4 , здійснивши зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 334 «Зупинку заборонено», маючи при собі завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.04.2023 року, придбане в квітні місяці 2023 року у денний період доби у невстановленої досудовим розслідуванням особи, під час винесення інспектором з РПП ВПД №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції ОСОБА_5 постанови про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та складання протоколу поліцейським з РПП ВПД №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержантом поліції ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 126 КУпАП в порядку Закону України «Про Національну поліцію» та, виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу, а є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно із цим права на керування транспортними засобами категорії «В» і, таким чином, уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП), надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення, що перебуває в офіційному обігу, тобто використав його.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-23/6358-ДД від 14.06.2023 року, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.04.2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та надав показання, що він в квітні місяці 2023 року у денний період доби, перебуваючи на реабілітації в реабілітаційному центрі в АДРЕСА_2 , використовуючи мережу «Інтернет», у невідомої особи придбав завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.04.2023 року, виданого на його ім`я, не пройшовши встановлену процедуру отримання водійського посвідчення, яке в квітні місяці 2023 року у денний період доби отримав від невідомої особи у відділенні № НОМЕР_3 « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , здійснивши оплату за накладний платіж в сумі 9200 гривень 00 копійок. У подальшому, 12 червня 2023 року близько 12 години 02 хвилини він, будучи учасником дорожнього руху, як водій транспортного засобу, а саме, автомобіля марки ВАЗ 217030 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області, здійснивши зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 334 «Зупинку заборонено», маючи при собі завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 08.04.2023 року, придбане в квітні місяці 2023 року у денний період доби у невідомої особи, під час винесення інпекторами з РПП ВПД №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області постанови про адміністративне правопорушення та складання протоколу, виконуючи законну вимогу працівника поліції щодо надання йому документів на транспортний засіб, достовірно знаючи, що посвідчення водія серія і номер НОМЕР_1 за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку посвідчення водія, а є підробленим, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 із його особистими анкетними даними та фотокарткою. В скоєному щиро розкаюється.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України суд вважає визнати недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового процесу. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст даних обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінального проступку.

Таким чином суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши покази обвинуваченого, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнав у використанні завідомо підробленого документа і тому його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Переходячи до вибрання міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку здійсненого кримінального проступку, його характер та ступінь. Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно.

До пом`якшуючих вину обставин обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.

Обтяжуючі вину обставини обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вибираючи міру покарання, бере до уваги те, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся в здійсненому кримінальному проступку, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий, судимість якого не знята та не погашена, має на утриманні 2 малолітніх дітей, проживає без реєстрації, вважає вибрати ОСОБА_3 міру покарання в межах санкції частини 4 статті 358 КК України у виді обмеження волі.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_3 засуджений вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2022 року за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна (а.с. 99-102), який ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.01.2024 року змінено та пом`якшено ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та застосовано ст. 76 КК України і на останнього покладено наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 103-106).

Згідно правової позиції, викладеної у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі призначення покарання за кількома вироками суд на підставі ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю або частково покарання (або його невідбуту частину), яке було призначене за попереднім вироком.

Як передбачено ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення (проступок) у невстановлений досудовим розслідуванням день квітня місяця 2023 року, тобто після постановлення вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2022 року, яким ОСОБА_3 визнано винним за ч. 3 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.01.2024 року змінено покарання ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки та покладенням на нього відповідних обов`язків, до повного відбуття покарання, що є підставою згідно ч.1 ст. 71 КК України для призначення покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання за новим вироком у виді обмеження волі частково покарання у виді позбавлення волі за даним попереднім вироком (зміненим ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.01.2024 року) з урахуванням співвідношення згідно пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, так як суд вважає, що саме така міра покарання відповідатиме особі обвинуваченого та буде необхідною та достатньою для попередження вчинення нових правопорушень.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації не тривалий час в АДРЕСА_2 , враховуючи запровадження на території України режиму воєнного стану може уникнути від відбуття міри покарання в зв`язку із можливою зміною місця проживання, суд вважає для забезпечення виконання вироку взяти негайно обвинуваченого ОСОБА_3 під варту з зали суду.

Витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів, відповідно до статті 124 КПК України, стягнути із ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 367 371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому міру покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.02.2022 року, з урахуванням ухвали Харківського апеляційного суду від 18.01.2024 року та з застосуванням ст. 72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

До набранням вироку суду законної сили ОСОБА_3 негайно взяти під варту з зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 30.05.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 16 жовтня 2021 року по 18 жовтня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_3 , вилучене під час огляду місця події 12.06.2023 року, яке приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження; диск DVD-R «my media» з відеозаписами подій 12.06.2023 року в кількості 4-х шт. за участю ОСОБА_3 , який приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання такої апеляційної скарги, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку, а учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1