03.07.2024 Справа № 756/7956/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7956/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, поданого в рамках кримінального провадження №0000149 від 27.08.2021 за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України, стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Борушківка Житомирської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ), жителя АДРЕСА_2 ), одруженого, раніше несудимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

24.06.2024 захисники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу, поданого в рамках кримінального провадження №0000149 від 27.08.2021 за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просять змінити застосований стосовно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби за місцем проживання підозрюваного ( АДРЕСА_2 ), а в разі неможливості зміни запобіжного заходу просять зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи доводи клопотання, захисники посилаються на те, що у кримінальному провадженні відсутні будь-які відомості, які вказували б та/або доводили б «поза розумним сумнівом», що ОСОБА_5 може ухилитися від слідства та/або суду, а також посилаються на те, що, на їх думку, в діях ОСОБА_5 відсутній склад інкримінованого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України. Також посилаються на незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , котрий потребує лікування, а також на зволікання сторони обвинувачення в ознайомленні підозрюваного з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, що було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, що, на думку захисників, є порушенням права підозрюваного на захист. На переконання захисників, все вищевказане вказує на достатність підстав для застосування до ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, що, на їх думку, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний підтримав позицію захисника та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання в повному обсязі. При цьому послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в учиненні інкримінованих злочинів, а також існування ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 27.08.2021 за підозрою, серед інших, ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК.

Востаннє, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15.05.2024 продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, строком до 13.07.2024 включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальною юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 цього Кодексу слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Вирішуючи питання про зміну підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує положення КПК України, вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В контексті практики ЄСПЛ, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що такий ризик є маловірогідним і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Російської Федерації» від 08.02.2005). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови» від 04.10.2005).

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ЄСПЛ неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, а також рішеннях у справах «Третьяков проти України» від 29.09.2011, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також про те, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Так, при постановленні слідчим суддею Оболонського районного суду міста Києва ухвали від 15.05.2024 за №756/6036/24 продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою були предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів») як наявність обґрунтованої підозри, так і існування ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя при постановленні ухвали, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, а також наявних в матеріалах провадження фактів та обставин у сукупності, дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на даній стадії кримінального провадження, а також про достатність підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та, таким чином, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що обставини як обгрунтованості повідомленої підозри, так і наявності ризиків належної процесуальної поведінки підозрюваного раніше були неодноразово предметом перевірки як слідчого судді, так і колегії суддів суду апеляційної інстанції.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім цього, при вирішенні даного питання, слідчий суддя врахує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що у даному випадку доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, а ризики, про які було заявлено на момент вирішення слідчим суддею питання щодо доцільності продовження строку тримання підозрюваного під вартою, не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Під час судового розгляду слідчим суддею не встановлено обставин, які не були враховані під час продовження строку застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу. Поряд із цим, стороною захисту не надано слідчому судді доказів на спростування підозри, а також таких, що свідчили б про зменшення чи нівелювання існуючих у провадженні ризиків.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятора», а також того, що ОСОБА_5 має хронічні захворювання, які відповідно до «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 №1348/5/572, можуть бути підставою для звільнення особи з-під варти, стороною захисту не надано.

Також не наведено обґрунтованих доводів щодо наявності інших обставин, які тягнуть за собою зміну застосованого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про зволікання сторони обвинувачення з наданням на ознайомлення підозрюваному ОСОБА_5 матеріалів досудового розслідування, відкритих в порядку ст. 290 КПК України, не можуть бути як підставою для зміни застосованого запобіжного заходу, так і предметом перевірки слідчого судді під час вирішення питання щодо застосованого стосовно особи заходу забезпечення кримінального провадження, а підлягають вирішенню у відповідності до вимог КПК України.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що на день розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу обставини, які є підставою для застосування запобіжного заходу, та на які посилався орган досудового розслідування, не спростовані, не змінились та продовжують існувати, з огляду на що, застосований запобіжний захід є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки в силу принципу змагальності сторін кримінального провадження стороною захисту не спростовано тверджень сторони обвинувачення, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так само слідчий суддя не вбачає підстав для зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ухвали від 15.05.2024 за №756/6036/24, про що порушує питання у клопотанні сторона захисту.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 22, 26, 176-178, 182, 183, 201, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, поданого в рамках кримінального провадження №0000149 від 27.08.2021 за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 255 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1