ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/553/19
провадження № 1-кп/691/64/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, об`єднане в суді кримінальне провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області м. Городище, громадянина України, українець, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2019 року близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корислиих мотивів, викрав мікрохвильову піч "Samsung" М1712NR, що належить його матері ОСОБА_4 , ринкова вартість, якої відповідно до висновку експерта № 8/256 від 19.04.2019 року становить 1133 гривень 33 копійок та в подальшому викраденою мікрохвильовою піччю розпорядився на власний розсуд, тим самим завдавши майнової шкоди ОСОБА_4 на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Він же, 09 липня 2019 року близько 22 години 30 хвилин, з метою вчинення крадіжки з будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та в якому перебував у гостях, шляхом вільного доступу, повторно, умисно, таємно, керуючись кориливим мотивом, викрав належні ОСОБА_6 дві порцелянові статуетки у вигляді півнів, вартість яких відповідно до висновку експерта № 11/66 від 07.08.2019 року становить 75 гривень 60 копійок та 151 гривня 30 копійок відповідно, після чого залишивши територію домоволодіння викраденими порцеляновими статуетками розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 226 гривень 90 копійок.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

28 листопада 2019 року, згідно ухвали суду, матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України (№ 0000160 від 09 квітня 2019 року) та за ч. 2 ст. 185 КК України (№ 0000304 від 11 липня 2019 року) об`єднані в одне судове кримінальне провадження.

07.06.2024 в судове засідання прибули: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_4 ..

Від потерпілого ОСОБА_6 , який є належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, надійшла заява про розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, без його участі, покази підтримує, претензій матеріального та морального характеру не має, щодо міри покарання на розсуд суду.

Під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено ч. 3 ст. 349 КПК України щодо спрощеного порядку судового розгляду обвинувальних актів за ч. 1 ст. 185 (кримінальне провадження № 0000160 від 09.04.2019 року), за ч. 2 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0000304 від 11.07.2019 року), та те, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Та з`ясовано, чи правильно розуміє він зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також те, що він буде позбавлений права оспорювати обставини, які не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку, згідно положень частини 3 статті 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав письмову заяву, складену в судовому засіданні, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувальних актів у спрощеному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні 10.06.2020 обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, вибачився перед потерпілою, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальних актах обставини, які відповідають дійсності, обвинувачений їх у повному обсязі підтверджує та не оспорює, пояснив, що розуміє зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, та його позиція є добровільною.

В судовому засіданні 07.06.2024 року заслухано думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого щодо можливості здійснення судового розгляду обвинувальних актів в кримінальному провадженні, за відсутності потерпілого ОСОБА_6 на підставі поданої заяви, та ухвалено з урахуванням статті 325 КПК України, про можливість, за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, та здійснено (закінчено) судовий розгляд кримінального провадження на підставі частини 3 статті 349 КПК України, допитано в суді обвинуваченого та потерпілу, вивчено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, що були зібрані на досудовому розслідуванні.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що подія щодо викрадення мікрохвильової печі мала місце в 2019 році, відбувалася за обставин викладених в обвинувальному акті, коли повідомляла працівників поліції про злочин, не знала, що її взяв син ОСОБА_5 , згодом все з`ясувалося, претензій ні матеріального, ні морального характеру не має, вибачила, продовжують проживати разом в одному будинку.

Згідно частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому діянь доведена у судовому засіданні повністю, з урахуванням норм ч. 3 ст. 349 КПК України, і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужового майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужового майна (крадіжка), вчинена повторно.

07.06.2024 в судовому засіданні, судом відповідно до вимог КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено про можливість закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, якщо він надає на це згоду або заявляє про це клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 не надав згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, та клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності з цих підстав не заявив.

Чинний КПК України передбачає, що якщо строки давності закінчилися, а обвинувачений не погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності, суд продовжує провадження в загальному порядку, і ухвалює вирок, вирішує цивільний позов (за наявності). У разі якщо в такому випадку суд дійде висновку про винуватість обвинуваченого - він у вироку звільняє обвинуваченого від покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність по даному кримінальному провадженню ухвалення вироку.

Прокурор в судових дебатах зазначив, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, та перевірені судом у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, є доведеними, за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України. Просив призначити міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді обмеження волі на 2 роки за ч.1 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на 3 роки за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України остаточно визначити 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з призначенням іспитового терміну на 2 роки. Судові витрати та долою речових доказів вирішити у відповідності до норм КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадженнях, та в судових дебатах, останньому слові, повністю визнав себе винним за пред`явленим обвинуваченням. Ніякі фактичні обставини справи не заперечував. В скоєному щиро кається. В потерпілих, в т.ч. ОСОБА_4 , яка присутня в суді, попросив вибачення.

Потерпіла ОСОБА_4 повідомила суд, що вибачила сина, просила суворо не карати, за цей час він вже зробив належні висновки, що свідчить його поведінка.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з такого.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму ВСУ № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком та нетяжким злочином, та особи обвинуваченого, який є несудимим, військовозобв`язаний, згідно характеристики по місцю проживання характеризується посередньо, проживає з матір`ю, заробляє тимчасовими заробітками, скарг від жителів сусідніх будинків вул. Заслонова не надходило, компроментуючими матеріалами міська рада не володіє; на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має інвалідність ІІІ групи, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому щире розкаяння та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення на підставі ст. 66 КК Україїни суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За даними досудової доповіді органу пробації на ОСОБА_5 , оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - середній, вважають, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства за умови здійснення з боку органів пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину (проступку), і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів (проступків) як засудженими, так і іншими особами.

За приписом частини 2 статі 65 КК України ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді обмеження волі, визначеному у санкції ч. 1 ст. 185 КК України, та у виді позбавлення волі, визначеному у санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

У випадку постановлення обвинувального вироку, суд повинен звільнити особу від покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, строк давності становить три роки.

Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", передбачає, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обовязковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

Матеріали справи поза розумним сумнівом свідчать, що під час здійснення цього кримінального провадження ОСОБА_5 не вчиняв дій, які могли бути кваліфікованими, як ухилення від слідства або суду; тривалість здійснення кримінального провадження ж зумовлена іншими причинами, зокрема обставинами, що склались в зв`язку із збройною агресією проти України.

Відповідно до частини 3 статті 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Суд відзначає, що з матеріалів справи вбачається, що 08.04.2019 року ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК країни, а 09.07.2019 року - кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, та після 09 липня 2019 року дані про вчинення кримінальних правопорушень відсутні (не вчиняв).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до статті 12 КК України, є нетяжким злочином, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

З часу вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку за ч. 1 ст. 185 КК України (квітень 2019 року), з урахуванням переривання строку (липень 2019 року), минуло більше трьох років.

Відтак, ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу, що узгоджується в т. ч. з Постановою Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року, справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22 (п. 43).

Суд, на підставі викладеного, вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі. При цьому, застосування до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням не виглядає безальтернативно необхідним. Виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням статті 75, 76 КК України, із звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням та покладенням обов`язків. На погляд суду, таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення, а також буде найбільш необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових правопорушень.

Долю речових доказів вирішити згідно норм статті 100 КПК України, а саме викрадені речі повернути потерпілим звільнивши від зберігальних розписок.

Процесуальні витрати вирішити відповідно до норм статті 124 КПК України, яка передбачає, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати. Так, розмір витрат на залучення експерта, за проведення судово-товарознавчої експертизи на суму 628,04 грн. (довідка про витрати № 8-000256 від 19.04.2019) та на суму 1413,09 грн. (довідка про витрати № 11-000066 від 07.08.2019) покласти на засудженого.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, клопотань щодо його обрання від учасників процесу не надходило.

Керуючись ст. ст. 2, 7 - 9, 17, 100, 124, 349 ч.3, 369, 373, 376, 392, 394 ч.2, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі частини 5 статті 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 185 КК України, у звязку із закінченням строків давності, визначених пунктом 2 частини 1 статті 49 КК Українїни.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо останній протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз в загальному розмірі 2041,13 грн. (дві тисячі сорок одна гривня тринадцять копійок).

Речовий доказ у кримінальномі провадження, а саме, мікрохвильову піч "Samsung" М1712NR повернути ОСОБА_4 , звільнивши від зберігальної розписки, та дві порцелянові статуетки у вигляді півнів повернути ОСОБА_6 , звільнивши від зберігальної розписки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно частини 6 статті 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1