Справа № 519/665/24
Провадження № 1-кс/519/178/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ч.4 ст. 107 КПК України, в судовому засіданні клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215 від 09.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.05.2024 близько 14:26 год. до чергової частини СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі спец лінії «102» про те, що біля меморіалу «412 батарея» в АДРЕСА_1 виявлено чоловіка на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий здійснював фотографування на фоні вказаного меморіалу з листівкою, на якій була зображена комуністична символіка (ЄО №2080).

09.05.2024 в ході проведення огляду місця події було вилучена листівка жовтого фону на якій зображено орден ВОВ та надписи російською мовою «Мы помним, Мы гордимся. Павшим и живым землякам от жителей Донбасса..», дерев`яну рамка прямокутної форми, які після огляду буди запаковані у сейф-пакет №0001569, також було вилучено мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «REDMI», з IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , вказаний телефон запакований у сейф-пакет PSP 1365168.

09 травня 2024 року слідчим відділенням ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області було розпочате кримінальне провадження за №0000215, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України та листівка жовтого фону на якій зображено орден ВОВ та надписи російською мовою «Мы помним, Мы гордимся. Павшим и живым землякам от жителей Донбасса..», дерев`яна рамка прямокутної форми та мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «REDMI», з IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , постановою слідчого були визнані речовим доказом.

Таким чином, є підстави вважати листівку жовтого фону на якій зображено орден ВОВ та надписи російською мовою «Мы помним, Мы гордимся. Павшим и живым землякам от жителей Донбасса..», дерев`яну рамку прямокутної форми, та мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «REDMI», з IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , речовим доказом кримінального правопорушення, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою, передбаченою п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.

За даним фактом 09.05.2024 розпочато кримінальне провадження №0000215, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.436-1 Кримінального кодексу України.

Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

Підставою накладення арешту на майно, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, є наявність достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є матеріальним об`єктом, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, згідно матеріалів клопотання просив судовий розглядати провести за його відсутності.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями до слідчого судді не звертався.

Вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви та висновки суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків відноситься можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 09.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 09.05.2024 за результатами проведеного огляду місця події органом поліції виявлено та вилучено: листівку жовтого фону на якій зображено орден ВОВ та надписи російською мовою «Мы помним, Мы гордимся. Павшим и живым землякам от жителей Донбасса..», дерев`яну рамку прямокутної форми, які після огляду буди запаковані у сейф-пакет №0001569, також було вилучено мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «REDMI», з IMEI НОМЕР_1 та IMEI НОМЕР_2 , вказаний телефон запакований у сейф-пакет PSP 1365168.

Згідно протоколу огляду місця події вищевказані предмети вилучено 09.05.2024, а з клопотанням про арешт вилученого майна прокурор звернувся до суду 13.05.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, оскільки майно було вилучено 09.05.2024, відповідно клопотання про арешт вилученого майна, повинно бути подано до суду наступного робочого дня, після вилучення майна, а саме 10.05.2024.

За приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданоїзатримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Таким чином, оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку та зважаючи на імперативну норму ч. 5 ст. 171 КПК, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 132, 167-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215 від 09.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-1 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5