Провадження № 1-кс/947/5341/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене в ході санкціонованого обшуку у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 а.

Прокурор в судове засідання не з`явився, від прокурора ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином шляхом направлення повістки на офіційну електронну адресу.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, за процесуального керівництва Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001366, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено що особа, яка має намір незаконно залишити територію України з метою уникнення мобілізації, зв`язується із ОСОБА_5 , останній призначає особисту зустріч, на якій обговорюються умови виїзду та оплата, що підтверджується допитами в якості свідків долученими до матеріалів кримінального провадження. Так, ОСОБА_5 повідомляє, що особа, яка має намір залишити територію України, повинна надати відповідні особисті документи, в тому числі копію військового квитка (або приписного) та копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон).

В подальшому, використовуючи надані документи, ОСОБА_5 оформлює осіб як робітників стратегічно важливих підприємств та приватних фірм. Потім осіб, яких мають намір забронювати, ставлять на облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується долученими матеріалами до кримінального провадження.

Далі вищевказані підприємства та фірми звертаються до Міністерства економіки України з метою бронювання військовозобов`язаних, до списку яких вносяться клієнти. В подальшому Мінекономіки, через Генеральний штаб України надає дозвіл на бронювання осіб, зазначених у списку. Далі, отримавши наказ про бронювання, підприємство або приватна фірма виготовляє пакет документів про робоче відрядження, за яким особа, яка має намір залишити територію України, перетинає державний кордон України та не повертається.

02.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.03.2024 за адресою: АДРЕСА_1 у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено: копію облікової картки на ім?я ОСОБА_6 на 1 арк.,копія облікової картки на ім?я ОСОБА_7 на 1 арк., копія повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_7 1976 року народження, що працює у ТОВ «Судноремонтне підприємство «Дунайсудносервіс»» на 1 арк. аркуш паперу формату А 4 на якому зображено наступний текст «Алфавитная книга призывников 1965 року на 1 арк.аркуш паперу формату НОМЕР_1 , на якому міститься інформація про особу на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , які поміщено до паперового пакету.

02.04.2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що наразі існує необхідність в дослідженні вилучених документів, оскільки зафіксована на них інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема щодо виготовлення документів для незаконного переправлення осіб призивного віку через державний кордон України, шляхом зняття громадян з військового обліку та внесення неправдивих відомостей до системи «Шлях».

Враховуючи наявну можливість виявлення у документах відомостей, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, існує загроза їх псування та знищення.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001366 від 06.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, яке вилучено 02.04.2024 року в ході проведення обшуку у приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 а, а саме на:

- копію облікової картки на ім?я ОСОБА_6 на 1 арк.,

- копія облікової картки на ім?я ОСОБА_7 на 1 арк.,

- копія повідомлення про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_7 1976 року народження, що працює у ТОВ «Судноремонтне підприємство «Дунайсудносервіс»» на 1 арк.

- аркуш паперу формату А 4 на якому зображено наступний текст «Алфавитная книга призывников 1965 року на 1 арк.

- аркуш паперу формату НОМЕР_1 , на якому міститься інформація про особу на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , які поміщено до паперового пакету.

Виконання ухвали покласти на заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1