УХВАЛА

Справа № 495/8566/23

Номер провадження 1-кп/495/374/2024

26 квітня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відомості по яке внесені до ЄРДР № 0000256 від 11 липня 2023 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 16 КК України, відносно неповнолітньої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Білгород-Дністровський Одеської області та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_4

обвинувачена - ОСОБА_5

законний представник неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_6

захисник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7

особа, у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_3

законний представник неповнолітньої особи, у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8

захисники неповнолітньої особи, у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ОСОБА_10

неповнолітня потерпіла - ОСОБА_11

законний представник неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_12

представник неповнолітньої потерпілої - адвокат ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 про застосування примусових заходів виховного характеру в порядку ст. 498 КПК України відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 126. КК України з якого вбачається,що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 липня 2023 року приблизно 16 годині 30 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи неподалік буд АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів раптово виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин з неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правою ногою нанесла один удар по ОСОБА_11 , який прийшовся в область лівого бедра та одразу за цим нанесла один удар долонею правої руки, який прийшовся ОСОБА_11 в ліву частину голови ( в область волосся), від чого у потерпілої злетіла кепка з голови на землю та коли потерпіла відвернулась ОСОБА_3 ззаду нанесла ще один удар по голові ОСОБА_11 , який їй прийшовся зверху в область волосся. Після цього, ОСОБА_3 , нанесла декілька послідовних ударів обома руками та ногами по ОСОБА_11 , які їй прийшлись їй по тулубу та голові. Також ОСОБА_3 , взявши до своєї правої руки якийсь предмет (схожий на балончик) розпилила його вміст ОСОБА_11 в обличчя. Далі, ОСОБА_11 почала втікати від ОСОБА_3 , та остання, наздогнавши її с заду схопила за волосся.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 завдала удари та вчинила інші насильницькі дії відносно ОСОБА_11 , які завдали їй фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується неповнолітній ОСОБА_3 скоєно нею до досягнення 16-річного віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, (згідно до ч. 2 ст. 22 КК України), тому вона не являється суб`єктом кримінального правопорушенні і не може бути притягнута до кримінальної відповідальності. Просить застосувати до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 КК України:

- застереження;

- передача неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом установлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02 липня 2023 року приблизно 16 годині 30 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи неподалік буд АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів раптово виниклого конфлікту та особистих неприязних відносин з неповнолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правою ногою нанесла один удар по ОСОБА_11 , який прийшовся в область лівого бедра та одразу за цим нанесла один удар долонею правої руки, який прийшовся ОСОБА_11 в ліву частину голови ( в область волосся), від чого у потерпілої злетіла кепка з голови на землю та коли потерпіла відвернулась ОСОБА_3 ззаду нанесла ще один удар по голові ОСОБА_11 , який їй прийшовся зверху в область волосся. Після цього, ОСОБА_3 , нанесла декілька послідовних ударів обома руками та ногами по ОСОБА_11 , які їй прийшлись їй по тулубу та голові. Також ОСОБА_3 , взявши до своєї правої руки якийсь предмет (схожий на балончик) розпилила його вміст ОСОБА_11 в обличчя. Далі, ОСОБА_11 почала втікати від ОСОБА_3 , та остання, наздогнавши її с заду схопила за волосся.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 завдала удари та вчинила інші насильницькі дії відносно ОСОБА_11 , які завдали їй фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Своїми діями неповнолітня ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого за ч.1 ст. 126 КК України, умисне завдання побоїв та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , підтримуючи клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру зазначив, що ОСОБА_3 , на момент вчинення кримінального проступку була неповнолітньою, вчинив суспільно небезпечне діяння не досягши віку з якого передбачена кримінальна відповідальність, щиро розкаялася у вчиненому, на досудовому розслідування та в судовому засідання щиро покаялася та надала пояснення про обставини вчинення нею суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому та підтвердила обставини викладені у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуюсься примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 та захисник неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру ОСОБА_8 - ОСОБА_10 просив суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру.

Неповнолітня потерпіла - ОСОБА_11 та законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 - ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримали доводи клопотання та вимоги своєї позовної заяви згідно до якої вони просять стягнути з законного представника неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 як відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень оскільки внаслідок вчинення неповнолітньою суспільно-небезпечного діяння у відношенні неповнолітньої потерпілою вона понесла значні фізичні та моральні страждання, а також просять стягнути понесені витрати по юридичної допомозі в розмірі 4500 гривень.

Оцінюючи усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях неповнолітньої ОСОБА_3 містяться ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.126 КК України, тобто умисне завдання побоїв

Заслухавши пояснення неповнолітньої ОСОБА_3 , яка на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досягла віку кримінальної відповідальності, її законного представника, захисника, враховуючи думку прокурора про задоволення клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, ОСОБА_14 , відповідно до ст. 22 КК України, не досягла віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15 травня 2006 року, примусові заходи виховного характеру застосовують лише у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України, до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч.2 ст.97 КК України) та при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, а також передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи, мети виправлення неповнолітнього та з урахуванням практики має здійснюватись, як правило, не менше одного року.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 в скоєнні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України доведена в повному обсязі.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 свою винуватість визнала та щиро розкаялася у вчиненому, раніше не судима, задовільно характеризуються за місцем навчання.

Неповнолітня ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння не досягнувши віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже вона підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітньої, її характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення неповнолітнім суспільно небезпечного діяння.

Як встановлено в судовому засіданні та з матеріалів кримінального провадження неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_8 , яка згодна на передачу доньки їй під нагляд.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_3 , примусових заходів виховного характеру ,передбачених п.п. 1,3 ч.2 ст. 105 КК України у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_8

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України скасувавши арешт, накладений на речові докази, таким чином речовий доказ по справі - мобільний телефон iPHONE7 ,який відповідно до постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 11.07. 2023 року визнаний речовим доказом по справі,згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області на нього накладений арешт та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області згідно квитанції №2400 від 15 серпня 2-23 року - слід повернути законному представнику неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 , знявши арешт з вказаного телефону.

З урахуванням того,що неповнолітня особа у відношенні якої застосовуюсься примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 не має самостійного заробітку та інших джерел існування, навчається у школі та знаходиться на утриманні матері, суд вважає за необхідне саме з законного представника неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 стягнути як відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень, оскільки внаслідок вчинення нею суспільно-небезпечного діяння яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України неповнолітня потерпіла понесла значні фізичні та моральні страждання, від неї вимагалися додаткові зусилля по організації свого життя та побуту, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, були розірвані її нормальні життєві зв`язки та умови побуту. Крім того, суд вважає за необхідне також стягнути витрати по отриманню потерпілою юридичної допомоги оскільки вони повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження та відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

Речовий доказ по справі - диск із змістом відеофайлів телефону iPHONE7, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000256 від 11 липня 2023 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000256 від 11 липня 2023 року за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати на підставі а.п.1,3 ч.2 ст. 105 КК України до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки міста Білгород-Дністровський Одеської області та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянки України, раніше не судимої, примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 як відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень та витрати по отриманню юридичної допомоги в сумі 4500, а всього - 14 500 гривень.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон iPHONE7, який відповідно до постанови слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 11.07. 2023 року визнаний речовим доказом по справі,згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області на нього накладений арешт та зданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області згідно квитанції № 2400 від 15 серпня 2-23 року - повернути законному представнику неповнолітньої особи у відношенні якої застосовуються примусові заходи виховного характеру - ОСОБА_8 , знявши арешт з вказаного телефону.

Речовий доказ по справі - диск із змістом відеофайлів телефону iPHONE7, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000256 від 11 липня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1