Провадження № 1-кс/686/3671/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000122,

ВСТАНОВИЛА:

24.04.2024 прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на: грошові кошти у сумі 21105 грн., які знаходяться на картковому рахунку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 та картковий рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 та обслуговується у АТ«Ощадбанк», із позбавленням права на розпорядження та користування указаним рахунком та грошовими коштами, які на ньому знаходяться, до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

У провадженні сектору дізнання Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000122, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України.

З матеріалів клопотання убачається, що «22.06.2022 до ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 17.06.2022 року, шляхом обману заволоділа його грошовими коштами у сумі 21105 грн. ІТС ІПНП 5303.

23.06.2022 допитано у якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що у мережі інтернет на сайті «OLX», він знайшов оголошення про продаж пікапа, марки «Nisan», державного номерного знаку в оголошенні указано не було. Згадавши, що його товариш ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 неодноразово просив, що їм для виконання завдань на передовій необхідний вище указаний автомобіль, свідок одразу набрав ОСОБА_6 та повідомив, що знайшов автомобіль. Одночасно повідомив, що даного автомобіля ОСОБА_5 не бачив і знайшов тільки оголошення, на що ОСОБА_7 повідомив, що перебуває у той день у м. Львові, щоб забрати автомобіль на передову і він не має часу займатися купівлею автомобіля і попросив свідка, щоб той зайнявся даною справою на що ОСОБА_5 і погодився.

Після чого останній набрав продавця - ОСОБА_8 за номером телефону НОМЕР_3 .

У ході розмови із даним чоловіком свідок повідомив, що йому потрібно вище указаний автомобіль, який він продає, на що автор повідомлення відповів, що автомобіль знаходиться у республіці Польща та він може його оформити, але необхідно внести завдаток за вище указаний автомобіль у сумі 600 євро, у гривнях 21 105.

Оскільки ОСОБА_9 не бачив продавця особисто, то зателефонував до ОСОБА_7 та повідомив, що даного продавця не знає і що вони ризикують втратити гроші на що ОСОБА_7 відповів, що їм терміново потрібен указаний автомобіль та що люди на даний час, можливо, не будуть зловживати довірою. Також свідок повідомив ОСОБА_7 , що на даний не має суми, щоб оплатити. У подальшому ОСОБА_7 повідомив, що оплатить самостійно дану послугу та отримавши номер картки, а саме НОМЕР_1 , ОСОБА_7 за декілька хвилин надіслав скріншот про оплату, також разом із документами ОСОБА_7 надіслав продавцю і продавець повідомив, що автомобіль буде у понеділок 20.06.2022.

У понеділок, 22.06.2022 продавець на зв`язок не виходив протягом дня, та із суботи більше на зв`язок він не виходив та автомобіль не надав і завдаток не повернув, тому ОСОБА_7 , не дочекавшись автомобіля, поїхав у місце дислокації військової частини та в усній формі доручив ОСОБА_5 займатися справою щодо вчинення шахрайства.

У ході досудового розслідування, вилучивши інформацію, згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду № 686/23779/22 від 11.11.2022, згідно якої установлено, що картковий рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , який міг бути причетним до вчинення шахрайських дій належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , картковий рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

У даному кримінальному провадженні грошові кошти сумою 21105 грн, які потерпілий перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_1 , із якого у подальшому, сума перерахована на банківську карту НОМЕР_2 , які обслуговує АТ «Ощадбанк», визнані речовим доказом».

Слідчою суддею установлено, що постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 11.11.2023 картковий рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , який належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та картковий рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання прокурора є суперечливим за своїм змістом, оскільки із мотивувальної його частини слідує, що грошові кошти у сумі 21105 грн, які потерпілий перерахував на картковий рахунок № НОМЕР_1 , були перераховані на банківську карту № НОМЕР_2 , тоді як у резолютивній частині клопотання прокурор просить накласти арешт на грошові кошти у сумі 21105 грн., які знаходяться на картковому рахунку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 .

Окрім того, обгрунтовавши підставу арешту майна (грошових коштів у сумі 21105 грн. та карткового рахунку № НОМЕР_2 ) метою збереження речових доказів, прокурор до клопотання долучив постанову дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 11.11.2023 про визнання речовими доказами самих лише карткових рахунків, а не грошових коштів на них.

Тоді як ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином прокурором не обґрунтовано необхідності накладення арешту на перелічені вище грошові кошти та карткові рахунки в контексті їх відповідності критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Окрім того, у клопотанні не зазначено, у яких сумах та коли саме перераховувалися грошові кошти із карткового рахунку АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 на картковий рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , як про це указує прокурор, із посиланням на конкретні докази (із вказівкою дат, сум грошових коштів та призначень платежів), які дані обставини доводять.

Указане унеможливлює прийняття слідчою суддею законного та обгрунтованого рішення.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000122 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя