КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1,

суддів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 152, ч. ч. 1, 3 ст. 301, ч. ч. 1, 3 ст. 301-1 КК України, строком на 60 днів, до 11 березня 2024 року включно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 152, ч. ч. 1, 3 ст. 301, ч. ч. 1, 3 ст. 301-1 КК України, строком на 60 днів, до 11 березня 2024 року включно.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, тим, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від І2 січня 2024 року у справі №757/23025/22-к та обрати ОСОБА_6 міру запобіжного заходу, не пов'язану з триманням під вартою.

Захисник вважає, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року у справі № 757/23025/22-к є необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України та такою, що підлягає до скасування.

Так, слідчий суддя, суд зобов'язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Прокурор не довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Клопотання про обрання запобіжного заходу не містило жодного чіткого обґрунтування, які саме докази, отримані під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, дають підстави стороні обвинувачення вважати, що ризики для належного проведення досудового розслідування, зазначені у вказаному клопотанні, є реальними і потребують вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в даному випадку відсутні, оскільки жодним чином ОСОБА_6, який проживає за адресою АДРЕСА_1, не зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурор не надав до клопотання будь-яких доказів, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, тому це твердження є необґрунтованим.

Окрім того, обвинувачений, на думку захисника, не може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки вчинене кримінальне правопорушення припинено, про що зазначено в повідомленні про підозру.

Окрім того, прокурор не довів неможливість застосування більш м'якого запобіжного заходу та у заявленому клопотанні взагалі не містилося обґрунтування можливості застосування відносно ОСОБА_6 більш м'яких запобіжних заходів.

Однак, не дивлячись на вищезазначене, Деснянський районний суд м. Києва продовжив міру запобіжного заходу у виді тримання від вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, що дає підстави стверджувати про те, судом при постановлені ухвали про продовження запобіжного заходу було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, а саме: ст. 177, 178, 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14 січня 2021 року, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6, ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.

Так суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6, врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.

Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, ґрунтуються на досліджених у суді матеріалах кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 не має законних засобів існування, не працює, обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, в тому числі, і проти статевої свободи та статевої недоторканості, потерпілою у кримінальному провадженні є малолітня особа, отже суспільна небезпека вказаної особи є настільки високою, що застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою - на даний час неможливо.

Посилання захисника на недоведеність та необґрунтованість пред'явленої ОСОБА_6 підозри не може бути прийнятим до уваги, оскільки на стадії судового розгляду кримінального провадження суд позбавлений можливості давати оцінку обґрунтованості підозри, яка оголошена обвинуваченому, зважаючи на те, що судом розглядається обвинувальний акт, у якому викладені фактичні обставини кримінального провадження, які потребують перевірки на предмет доведеності чи недоведеності висунутого обвинувачення.

Питання обґрунтованості підозри було предметом розгляду при обранні запобіжного заходу, а при продовженні строку дії запобіжного заходу суд перевірив обставини щодо наявності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника про те, що прокурор не довів реальності ризиків, зазначених у його клопотанні, які потребують вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, є безпідставними, оскільки у клопотанні прокурор обґрунтував свою позицію щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від суду прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної моральності та небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, санкції яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п'ятнадцяти років, а отже йому загрожує особливо тяжке покарання. ОСОБА_6 до затримання офіційної роботи не мав, в навчальних закладах не навчався, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають на його піклуванні, тобто відсутні стримуючі фактори, які б запобігли ризику переховування, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Також прокурор у клопотанні зазначив, що ризик переховування від суду значно збільшується після початку військової агресії Російської Федерації проти України, оскільки обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може перебратися на тимчасово окуповану територію України.

Окрім того, у клопотанні прокурора містяться докази наявності ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Так, прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміючи що його дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу або грошової винагороди стосовно іншої обвинуваченої у цьому кримінальному провадженні.

Злочинна діяльність ОСОБА_6 є довготривалою, систематичною, останній займається постійним пошуком потерпілих та осіб, які згодні сприяти вчиненню злочинів. ОСОБА_6 схильний до маніпулювання, схиляння та психологічного впливу щодо сторонніх осіб, у тому числі, з якими не перебуває у безпосередньому контакті, тобто через мережу Інтернет. Вказаний фактор свідчить про те, що застосування до ОСОБА_6 більш м'якого запобіжного заходу дасть можливість останньому через засоби зв'язку, мережу Інтернет продовжувати підшукувати осіб, в тому числі, неповнолітніх для вчинення злочинів сексуального характеру.

Окрім цього, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 зможе здійснювати вплив й на законного представника малолітньої потерпілої, на малолітню потерпілу шляхом психологічного маніпулювання, шантажу або грошової винагороди.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6, який обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, застосовував заходи конспірації, використовував повну та тотальну анонімність під час вчинення таких злочинів, представляючись іншими іменами.

Що стосується посилання захисника на те, що прокурор не довів неможливість застосування більш м'якого запобіжного заходу, то вони є неспроможними, оскільки у клопотанні прокурора зазначено, що більш м'які запобіжні заходи призведуть до продовження обвинуваченим злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від суду, впливати на потерпілу, свідків, інших осіб у цьому кримінальному провадженні.

Доводи захисника про те, що судом не враховано, що обвинувачений має місце проживання у м. Києві, є безпідставними, оскільки наявність у обвинуваченого житла м. Києві не нівелюють ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від суду.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, не убачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 12 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 152, ч.ч. 1, 3 ст. 301, ч. ч. 1, 3 ст. 301-1 КК України, строком на 60 днів, до 11 березня 2024 року включно, залишити без змін, аапеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 757/23025/22-к

Провадження №11-кп/824/2618/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач ОСОБА_1