ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/928/23 Номер провадження 11-кп/814/1138/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженої - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Кременчуцького МС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Садки Кременчуцького району Полтавської області, громадянки України, із повною загальною освітою, не одруженої, не працюючої, маючої на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої 31.05.2023 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов?язків згідно зі ст. 76 КК України,

від відбування покарання з випробуванням та направлення в місце обмеження волі.

Таке рішення суд мотивував тим, що вважає подання органу пробації передчасним, оскільки відсутні докази умисного ухилення засудженої від відбування покарання чи порушення умов призначеного випробування. Зазначив, що поведінку засудженої не можна розцінювати як грубе порушення умов іспитового строку, а також як невиконання обов?язків, покладених на неї вироком суду, оскільки вона нових злочинів не вчиняла, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, що свідчить про її прагнення стати на шлях виправлення та відсутність ознак ухилення засудженої від відбування покарання.

При цьому в орган пробації з?явилася, хоч і з запізненням.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити подання органу пробації про скасування звільнення засудженої від відбування покарання, призначеного вироком.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, при ухваленні рішення не врахував, що ОСОБА_7 без поважних причин допустила 3 неявки на реєстрацію в орган пробації. Крім того, під час судового розгляду засуджена зазначила, що не повідомила орган пробації про зміну нею місця проживання, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

Колегія суддів заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засуджену, яка просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 31.05.2023 ОСОБА_7 засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Разом з тим, відповідно до ст. 76 КК України на засуджену покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

Зазначений вирок надійшов до Кременчуцького МС філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 06.07.2023, у зв?язку з чим ОСОБА_7 було викликано на 10.07.2023 для взяття на облік та ознайомлення з умовами відбування покарання.

Проте, 10.07.2023 ОСОБА_7 до Кременчуцького МС філії Державної установи «Центр пробації» не з з?явилася, після чого 11.07.2023 була повторно викликана для взяття на облік на 14.07.2023.

13.07.2023 ОСОБА_7 з?явилася до уповноваженого органу з питань пробації, де була ознайомлена з умовами відбування покарання з випробуванням та покладеними на неї судом обов?язками.

Крім того, колегією суддів встановлено, що 01.08.2023 засуджена повторно не з?явилася на реєстрацію до Кременчуцького МС філії Державної установи «Центр пробації», проте прийшла 02.08.2023 та повідомила, що не мала поважних причин для неявки 01.08.2023. У зв`язку з чим, засудженій було винесено перше попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Також ОСОБА_7 допустила неявку на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 17.10.2023, проте 18.10.2023 прийшла за викликом та пояснила, що пропустила реєстрацію у зв?язку з хворобою. Підтверджуючих документів не надала. У зв`язку з чим їй було винесено друге попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. З ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом, повідомляти, уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Поважними причинами неявки засудженого до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Вимогами ч. 1 ст. 166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

ОСОБА_7 у судовому засіданні в суді першої інстанції пояснила, що має проблеми з пам?яттю, погано орієнтується у часі, часто хворіє, проте лікується самостійно без допомоги лікарів. Пояснює, що 01.08.2023 не з?явилася на реєстрацію у зв?язку з хворобою, проте, коли дізналася номер телефону центру пробації, зателефонувала туди, а після того, як видужала одразу пішла на реєстрацію, де повідомила про причини неявки.

Разом з тим, хоча і відсутні об`єктивні дані про поважність причин неявки ОСОБА_7 на реєстрацію, однак відсутні будь-які докази, що свідчили б про свідоме, умисне її небажання ставати на шлях виправлення та виконувати покладені на неї обов`язки.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що у всі інші дні, визначені для реєстрації, ОСОБА_7 з?являлася до Кременчуцького МС філії державної установи «Центр пробації» у Полтавській області. Крім того, засуджена протягом іспитового строку до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалася. Щодо апеляційних доводів прокурора про неповідомлення ОСОБА_7 про зміну місця її проживання, необхідно зазначити, що засуджена повідомила у суді першої інстанції, що ночує за адресою проживання свого вітчима.

Сам факт, що обвинувачена три рази несвоєчасно з?явилася для реєстрації у орган пробації, ще не може бути беззаперечною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для реального відбування покарання, оскільки це суперечить меті призначеного покарання.

Усупереч доводам прокурора, суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини справи, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі, та обґрунтовано прийняв рішення про відмову у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 грудня 2023 року, щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4