Справа № 159/1261/24
Провадження № 1-кп/159/286/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016 від 06.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою професійною освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 10.10.2006 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.69, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 26 грудня 2023 року у період з 17:30 год до 20:30 год, перебуваючи біля магазину на АДРЕСА_3 , діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_5 велосипед марки «Sirius», вартістю 1759,33 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав винуватість за пред`явленням обвинуваченням, підтвердив фактичні обставини вчиненого, пояснив, що того вечора розшукував у селі свою співмешканку, хтось повідомив йому, що вона у сусідньому селі, тому він, проходячи повз магазин, вирішив скористатися чужим велосипедом. Через кілька днів приїхали працівники поліції і забрали велосипед. Просив не призначати покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, врахувати його бажання і готовність змінитися, створити сім`ю і взяти участь у захисті держави.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Переконавшись у добровільності та істинності позиції учасників судового розгляду, які правильно розуміють зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення, суд керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого.

Ураховуючи наведене суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог статей 50,65 Кримінального кодексу України враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за наведеною у ст.12 Кримінального кодексу України класифікацією, віднесене до тяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, яке виразилося у критичному ставленні до вчиненого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про обвинуваченого, який є тимчасово переміщеною особою, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, після звільнення у травні 2019 року з місць відбування покарання у виді арешту тривалий час до кримінальної відповідальності не притягувався, що доводить дійсність намірів змінити звичний спосіб життя, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування і судового розгляду, яка доводить щирість його каяття, приймаючи до уваги отримання обвинуваченим доходів від виконання тимчасових робіт, наявність міцних соціальних зв`язків, конкретні обставини вчиненого злочину, відсутність реальних збитків для потерпілої, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону за яким особа притягується до відповідальності у виді позбавлення волі на мінімальний строк та звільнити від відбування покарання підставі статті 75 КК України, встановивши іспитовий строк та поклавши передбачені статтею 76 КК України обов`язки, які будуть слугувати дієвим заходом контролю за поведінкою особи та стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства.

Обвинувачений в період з 06.02.2024 до 25.03.2024 утримувався під цілодобовим домашнім арештом, тому цей строк за правилами ч.7 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбування покарання.

Відповідно до частини четвертої ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковелсьького міськрайонного суду Волинської області від 12.01.2024 на речові докази, необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 2271,84 гривень відповідно до ст. 124 КПК України покладаються на обвинуваченого.

Цивільний позов у справі не заявлений. Запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час припинив дію 04.04.2024.

Керуючись статтями 349,374,375,615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання період застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з 06.02.2024 до 25.03.2024, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 12.01.2024 на речовий доказ.

Речовий доказ: велосипед марки «Sirius», що зберігається в камері схову Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після оголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

ГоловуючийОСОБА_1