Справа №760/3617/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001506 від 07.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Як вказує у скарзі адвокат, 02.09.2022 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2022 у справі № 757/22232/22-к проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено окрім іншого в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, а також в приміщенні гаражного боксу № 183 вилучено 28 пластикових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною.

Вилучене майно належать ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали про проведення обшуку від 30.08.2022 слідчим суддею не надано дозвіл на вилучення саме даних пластикових бочок з спиртовмісною рідиною, тому вказане майно у розумінні ч.7 ст.236 КПК України вважається тимчасово вилученим.

Адвокат вказує, що щодо вказаного майна слідчий або прокурор повинні були звернутися до слідчого судді з клопотанням про його арешт в порядку ч.5 ст.171 КПК України.

Проте до цього часу тимчасово вилучене майно, що належить ОСОБА_4 , не повернуто власнику та процесуальних рішень по ньому у кримінальному провадженні не прийнято.

Оскільки безпідставне утримання майна порушує права власника на вільне володіння, користування та розпоряджання ним, адвокат просить слідчого судді зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно.

14.02.2024 на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді справа передана на рогляд слідчому судді ОСОБА_5

18.04.2024 згідно з розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 у відставку та на підставі протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді справу передано до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

Заявник - адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Уповноважений слідчий Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, враховуючи строки розгляду зазначеної категорії справ, визначені статтею 306 КПК України, приймаючи до уваги положення статті 28 Кримінального процесуального кодексу України щодо розумних строків розгляду, а також принцип диспозитивності та змагальності кримінального провадження (статті 22, 26 КПК України), слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Слідчий суддя, врахувавши доводи заявника, викладені у скарзі, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Як встановлено в ході судового розгляду, у рамках кримінального провадження №0001506 від 07.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України, які входять до групи слідчих у даному кримінальному провадженні, 02.09.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 30.08.2022 у справі № 757/22232/22-к.

У результаті обшуку виявлено та вилучено, зокрема, в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 пластикових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною, які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до постанови прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 від 12.05.2023 у кримінальному провадженні №0001506 змінено підслідність та визначено підслідність за слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Судом встановлено, що з матеріалів кримінального провадження №0001506 від 07.12.2021 виділено кримінальне провадження № 0002534 від 31.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.227 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві.

Таким чином, адвокат, звертаючись з даною скаргою до суду 14.02.2024, посилався на кримінальне провадження №0001506 від 07.12.2021, в рамках якого проведено обшук та вилучено майно та під час розгляду у суді на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у виділеному кримінальному провадженні №0002534 від 31.08.2023.

З матеріалів скарги вбачається, що 13.06.2024 адвокатом ОСОБА_3 в інтересах власника майна - ОСОБА_4 у порядку ст. 220 КПК України подано старшому слідчому слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_8 клопотання про повернення тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0002534 від 31.08.2023.

За результами розгляду вказаного клопотання старшим слідчим ОСОБА_8 надано письмову відповідь.

Так, у листі №86733-2024 від 24.06.2024 слідчий повідомив, що вилучене 02.09.2022 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , майно, а саме: у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 пластикових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною, через громіздкість передано на зберігання актом приймання-передачі від 02.09.2022 слідчим СГ ГСУ НПУ до ТОВ «Екобудстандарт».

Крім цього слідчий зазначив, що відповідно до матеріалів кримінального провадження арешт на вищевказане майно не накладався.

Також, оскільки матеріали кримінального провадження №0002534 від 31.08.2023 направлені прокурору Солом`янської окружної прокуратури м. Києва, то слідчим запропановано звернутися до прокуратури для більш точного визначення процесуального статусу майна та вирішення питання про його повернення.

Таким чином з матеріалів скарги слідчим суддею встановлено, що майно, яке вилучено 02.09.2022 під час проведення обшуку, власнику майна ОСОБА_4 або його представнику, станом на момент розгляду даного клопотання, так і не повернуто, та арешт на нього не накладався.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Аналізуючи вказані вимоги законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені в ході проведення обшуку 02.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 пластикових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною, не відносяться до тих речей, дозвіл на відшукання яких прямо не наданий в ухвалі слідчого судді від 30.08.2022 про обшук, тому вказане майно відноситься до тимчасово вилученого майна.

Таким чином, можливість законного утримання тимчасово вилученого майна органом досудового розслідування можливе лише в разі накладення на нього арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку, слідчий чи прокурор повинні звернутися з таким клопотання про арешт у передбачений КПК України строк.

Разом з тим, в ході судового розгляду скарги не встановлено та слідчим чи прокурором не доведено, що після вилучення під час обшуку 02.09.2022 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: у приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 пластикових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною, органом досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 100, 170-174 КПК України накладено на нього арешт, з метою забезпечення його збереження як речового доказу в даному кримінальному провадженні, що на думку слідчого судді, суперечить вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини при здійсненні правосуддя неодноразово звертав увагу на: структуру статті 1 Першого протоколу, а саме «три норми»: Ця стаття містить три окремі норми. Перша норма, яка має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма стосується випадків позбавлення майна і підпорядковує його певним умовам - вона міститься в другому реченні частини першої. Третя норма визнає, що держави мають право, зокрема, контролювати використання майна, відповідно до загальних інтересів, шляхом запровадження законів, які вони вважають необхідними для забезпечення такої мети; ця норма міститься в частині другій.

Перед тим як з`ясувати, чи було дотримано першу норму, Суд повинен встановити застосовність у цій справі решти двох норм. Рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) від 23 вересня 1982 р., заяви №№ 7151/75; 7152/75, серія А, № 52.

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання у право безперешкодного користування своїм майном передбачає «справедливу рівновагу» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

Суд також наголошує на тому, що втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статті 1 Протоколу № 1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Важливість забезпечення цієї рівноваги відбивається в структурі статті 1 загалом, а отже, й у частині другій. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

З`ясовуючи, чи дотримано цієї вимоги, Суд визнає, що держава має право користуватися широкими межами свободи розсуду як у виборі засобів примусового виконання наказів, так і у з`ясуванні виправданості наслідків такого виконання наказів у світлі загальних інтересів - виконання, що спрямоване на досягнення мети, поставленої даним законом. У таких сферах, як житлова, що відіграє центральну роль у забезпеченні добробуту й економічної політики в сучасному суспільстві, Суд поважатиме законодавчі рішення, якщо вони відповідають загальним інтересам і ґрунтуються на чітко сформульованому розумному вмотивуванні (див. рішення у справі «Мелахер та інші проти Австрії» (Mellacher and Others v. Austria), заяви №№ 10522/83; 11011/84; 11070/84, рішення від 19 грудня 1989 р., п. 48, та у справі «Шассанью та інші проти Франції» (Chassagnou and Others v. France) [GC], від 29 квітня 1999 р., заяви №№ 25088/94, 28331/95 та 28443/95, п. 75). Рішення у справі «"Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [GC] від 28 липня 1999 р., заява № 22774/93, п. 49.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені 02.09.2022 за адресою АДРЕСА_1 , в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, та в приміщенні гаражного боксу № НОМЕР_1 пластикових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною, є тимчасово вилученим майном, оскільки арешт нього відповідно до вимог КПК України накладений не був, тому органом досудового розслідування безпідставно утримується вилучене майно.

Вказані дії органу досудового розслідування, на думку слідчого судді, призводять до обмеження права власності ОСОБА_4 на безперешкодне користування своїм майном.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002534 від 31.08.2023, повернути ОСОБА_4 , у загальній кількості 74 пластикові бочки, наповнені спиртовмісною речовиною, які вилучені 02.09.2022 працівниками Головного слідчого управління Національної поліції України.

Керуючись ст. 167, 169, 173, 236, 303-307, 309, 369-372, 533, 534 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002534 від 31.08.2023 (виділене з матеріалів кримінального провадження №0001506 від 07.12.2021), повернути ОСОБА_4 майно, яке вилучено 02.09.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: з приміщення гаражного боксу № НОМЕР_2 - 46 пластикових бочок синього та голубого кольору, заповнених спиртовмісною рідиною, з приміщення гаражного боксу № НОМЕР_1 пласти кових бочок, заповнених спиртовмісною рідиною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1