Справа № 464/968/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/456/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 23.08.2023 року слідчого відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 ,

за участю:

заявника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 23.08.2023 року слідчого відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що обставини викладені у скарзі не спростовують висновку слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки ні сама скарга, ні пояснення скаржника не містять відомостей, як інші дані, що не зібрані слідчим можуть вказувати на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року скасувати та постановити нову, якою зобов`язати суб`єкт оскарження - слідчого відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області поновити та здійснювати досудове розслідування кримінального провадження №0000718 від 23.08.2023 року.

По суті справи свої вимоги апелянт мотивує тим, що вважає оскаржувану ухвалу незаконною та неправосудною.

Зазначає, що об`єктивна сторона вказаного злочину за ч. 1 ст. 365-2 ККУ характеризується бездіяльністю нотаріуса ОСОБА_8 , яка своїми діями завдала ОСОБА_6 істотну шкоду у вигляді неможливості довести свій статус спадкоємця, а в подальшому одержати негативні рішення щодо спадкування, на які посилаються як слідчий, так і слідчий суддя.

Стверджує, що слідчий суддя не зазначив та не порівняв дату отримання суб`єктом оскарження його повідомлення про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 , дату внесення суб`єктом оскарження відомостей в ЄРДР та датою смерті ОСОБА_8 , яка перешкодила суб`єктові оскарження допитати особу, що скоїла кримінальне правопорушення, а це дозволило слідчому судді прийти до хибного висновку.

Заслухавши доповідача, виступ ОСОБА_6 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що закриття кримінального провадження є закінченням досудового розслідування та одним із способів його остаточного вирішення, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

Як встановлено з матеріалів справи, слідчим відділом поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000718 від 23.08.2023, розпочате на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, якою зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.365-2 КК України. У вказаній заяву ОСОБА_6 вважав, що нотаріус ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, оскільки безпідставно не прийняла до уваги документи, які підтверджували факт родинних відносин між ним і спадкодавцем, що призвело до втрати права на спадкування .

30 грудня 2023 року ОСОБА_7 слідчим прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, на виконання вимог завдань кримінального провадження, з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження проведено ряд слідчих дій, які, як встановлено судом, було виконано в повному обсязі, органом досудового розслідування було вжито всі передбачені законом заходи з метою здобуття даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України, однак такі не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження слідчим було вчинено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема допитано в якості ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , отримано ряд документів, у т.ч. дані Сихівського відділу ДРАЦС про наявність актового запису про смерть ОСОБА_8 , що унеможливило її допит.

Частиною 1 статті 365-2 КК України передбачено кримінальну відповідальність за зловживання своїми повноваженнями аудитором, нотаріусом, оцінювачем, уповноваженою особою або службовою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, іншою особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, у тому числі послуг експерта, арбітражного керуючого, приватного виконавця, незалежного посередника, члена трудового арбітражу, третейського судді (під час виконання цих функцій), або державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, державним виконавцем, приватним виконавцем з метою отримання неправомірної вигоди, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб,

Об`єктивна сторона вказаного злочину характеризується наступними обставинами:

- діянням може бути вчинене як шляхом дії, так і бездіяльності і полягає у зловживанні особою своїми повноваженнями, які їй надані в зв`язку зі здійсненням професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг;

- наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб;

- причинний зв`язком між діянням та наслідками .

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується метою, а саме отримання неправомірної вигоди.

Під зловживанням слід розуміти використання особою своїх прав та можливостей, пов`язаних із посадою, всупереч інтересів органу чи установи, у якій особа працює, з метою отримання неправомірної вигоди.

Істотність шкоди, якщо вона полягає у заподіянні наслідків нематеріального характеру, є оціночним поняттям, зміст якого встановлюється у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи. Істотна шкода може виявлятися у таких наслідках, які поєднують у собі як матеріальні збитки, так і шкоду не матеріального характеру.

Як встановлено при розгляді скарги на підставі даних, отриманих в ході досудового розслідування в результаті проведених слідчих дій, слідчим в результаті вчинення усіх необхідних слідчих дій ( допиту свідків, отримання письмових документів) не встановлено наявності таких елементі складу кримінального правопорушення, як протиправності дій нотаріуса, спеціальної мети - отримання неправомірної вигоди, а також завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження нотаріусом в медах свої повноважень було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, не погодившись із якою скаржник мав можливість оскаржити таку у судовому порядку.

Колегія суддів звертає увагу, що спір ОСОБА_6 щодо спадкування був предметом судового розгляду у цивільному порядку, за результатами яких ухвалено судові рішення .

Відтак, у даному випадку фактично має місце незгода позивача із діями нотаріуса, що пов`язані із цивільно-правовими відносинами, а саме відносинами щодо спадкування. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення нотаріусом дій всупереч повноважень нотаріуса, мету отримання вигоди чи заподіяння істотної матеріальної та моральної шкоди досудовим слідством не встановлено.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що в ході досудового розслідування в повному обсязі встановлені обставини, які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, та на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві, проведено достатній обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення таких обставин, в результаті чого прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що орган досудового розслідування, здійснивши аналіз зібраних матеріалів кримінального провадження та оцінивши отримані відомості у їх сукупності, вірно дійшов висновку про відсутність об`єктивних та суб`єктивних ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365-2 КК України, про що прийняв мотивовану постанову, яка відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.

Порушень вимог КПК України під час розгляду скарги на зазначену вище постанову слідчого, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, а доводи апеляційної скарги щодо непогодження з висновками слідчого, не спростовують правильність висновків органу досудового розслідування та слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 23.08.2023 року слідчого відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: