Дата документу 16.04.2024
Справа № 501/109/24
ВИРОК

Іменем України

16 квітня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000513 від 03.08.2023.

Прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_6 .

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (представниця ОСОБА_9 ).

Обвинувачений:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Крижанівка Одеського району Одеської області, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, не одружений, дітей не має, з інвалідністю ІІІ групи, ветеран війни, учасник бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він, 02.08.2023, о 20 годині 50 хвилин, при сутінках, при дрібному дощі, при мокрому дорожньому покритті, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому, маючи при собі відповідний реєстраційний документ на вказаний транспортний засіб, здійснюючи рух по відповідній правій смузі для руху проїзної частини АДРЕСА_3 , яка освітлена міським електроосвітленням, призначена для руху у двох напрямках та складається з двох смуг для руху, по одній смузі для руху у кожному напрямку, з боку вул.Шкільна, у напрямку до вул.Перемоги цього ж міста, маючи реальну і об`єктивну можливість обрати безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, щоб зберегти контроль розташування автомобіля на дорозі, діючи з необережності у виді злочинної самовпевненості, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не вжив належних і своєчасних заходів, в порушення вимог пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, при наближенні до закруглення дороги праворуч, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в порушення вимог пунктів 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України, перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4, тобто рухався зі швидкістю більше 50 км/год, яка не допустима у населеному пункті, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини, чим створив перешкоду і небезпеку для пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались по тротуару розташованого праворуч від дороги, та допустив наїзд на них вказаним автомобілем.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_7 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням відламків, закриті переломи передніх відрізків VII, VIII лівих ребер без зміщення відламків, закритий перелом крижово-клубового зчленування з обох сторін зі зміщенням відламків, закритий розрив лобкового симфізу зі значним розходженням тазового кільця, відкриті переломи нижньої третини діафізу великогомілкової кістки та верхньої і нижньої третини діафізу малогомілкової кістки правої гомілки зі значним зміщенням відламків, множинні садна та рвані рани в верхній та нижній третинах правої гомілки.

Вказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс тілесних ушкоджень автомобільної травми, які за ознакою небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3. м) «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України за №6 від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 були спричинені наступні тілесні ушкодження:

- синець поперекової ділянки зліва;

- синець в області першого пальця правої стопи;

- садна ділянки першого пальця лівої стопи;

- закриті переломи лівих поперечних відростків першого - четвертого поперекових хребців та закритих переломів 11-го ребра справа із незначним зміщенням уламків та 11-го і 12-го ребер зліва із незначним зміщенням уламків.

Синець поперекової ділянки зліва та закриті переломи лівих поперечних відростків першого - четвертого поперекових хребців (які могли бути утворені одномоментно) та закриті переломи 11-го ребра справа і 11-го і 12-го ребер зліва із незначним зміщенням уламків, як разом так і окремо взяті, за своїм характером і перебігом зазвичай призводять до розладу здоров`я на строк понад трьох тижнів і за цим критерієм, згідно з п. 2.2.2. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України за №6 від 17.01.1995 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій ОСОБА_10 , маючи реальну, об`єктивну і технічну можливість належно виконати вимоги пунктів 12.1., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України, запобігти настанню дорожньо-транспортної пригоди виїзду керованого ним автомобіля за межі проїзної частини та наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , грубо порушив вимоги зазначених пунктів, згідно з якими:

-пункт 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

-пункт 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

-пункт 12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Допущенні водієм ОСОБА_10 порушення вимог безпосередньо пункту 12.1. Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, та спричинення потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Стаття 286. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами

1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Ч.2. Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву фактичні обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого, стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати обставини вчинення кримінального правопорушення в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що коли йшов дрібний дощ рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год, автомобіль занесло на бордюр, на мокру траву, де керувати автомобілем стало неможливо, і він зіткнувся з потерпілими, після чого врізався в будинок. Він одразу вийшов з автомобіля і викликав швидку медичну допомогу та поліцію. Він розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілих. Він оплатив потерпілій ОСОБА_7 120 тис. грн. на лікування, а також оплатив потерпілій ОСОБА_8 4 тис. грн. на лікування. Має намір і в подальшому за наявності можливості допомагати потерпілим та відшкодовувати шкоду. Він є інвалідом ІІІ групи, є учасником бойових дій, був у полоні.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив необережний тяжкий злочин.

ОСОБА_10 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання. Суд також враховує часткове відшкодування завданого збитку.

Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як низькі. Орган з питань пробації вважає, що виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

Тому суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням йому покарання у в нижніх межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням.

Вирішення питань про процесуальні витрати та речові докази

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 04.08.2023 р. накладений арешт на автомобіль обвинуваченого, а також окуляри та парасольку, які передані потерпілим.

Представниця потерпілої в судовому засіданні просила залишити арешт автомобіля в частині заборони відчуження з метою забезпечення майбутнього цивільного позову.

Однак, враховуючи, що арешт не був накладений з метою забезпечення відшкодування шкоди, а з метою збереження речових доказів, цивільний позов у даному кримінальному провадженні не поданий, то арешт автомобіля має бути скасований в повному обсязі.

Постановами слідчого від 16.08.2023 р. визнані речовими доказами оптичні носії інформації, які мають зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Мають бути повернуті власникам автомобіль обвинуваченого, зв`язку з трьох ключів, окуляри та парасольку, які визнані речовими доказами постановою слідчого від 03.08.2023 р., а також медичні документи.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_10 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 8 603,28 грн.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_10 а визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на один рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування (іспитовий строк) обчислювати з моменту проголошення вироку з 16 квітня 2024 року.

Строк додаткового покарання у вид позбавлення права керувати транспортними засобами обчислювати з моменту набрання законної сили вироком.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в розмірі 8 603,28 грн.

З набранням вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 04.08.2023 р. та повернути ОСОБА_10 автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вважати повернутим потерпілим окуляри, парасольку, зв`язку з трьох ключів, а також медичні документи.

Оптичні носії інформації, визнані речовими доказами, зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1