Провадження № 1-кс/752/4049/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воронеж рф, громадянина російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за №0000090 від 26.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000090 від 26.12.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Клопотання погодив прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000090 від 26.12.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що всупереч міжнародному правопорядку, з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України починаючи з 20 лютого 2014 року на території півострова Крим почалося приховане військове вторгнення збройних сил російської федерації (далі - рф), нарощування присутності цих сил, з метою окупації території півострова та подальшої незаконної анексії. У подальшому, з 20 лютого 2014 року по теперішній час, представники влади рф, службові особи Збройних Сил рф, Федеральної служби безпеки рф, міністерств, відомств та інших державних органів цієї країни, діючи за попередньою змовою групою осіб, забезпечуючи військову окупацію території півострову Крим, продовжили вчиняти сплановані умисні дії, спрямовані на порушення суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості України, в тому числі шляхом забезпечення регулярного транспортного сполучення між рф та півостровом Крим. Ситуація, яка склалася на території Кримського півострову, з 28 березня 2014 року виключала можливість використання залізничного сполучення України без дозволу уповноважених на те органів, за призначенням, тобто для прийому або відправлення міжнародних чи внутрішніх залізничних рейсів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що всупереч вимог міжнародного права та українського законодавства, ОСОБА_6 , займаючи посаду генерального директора АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес», у не встановленому досудовим розслідуванням місці та час, приблизно з грудня 2019 року по теперішній час, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою отримання прибутку зазначеною транспортною компанією, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а саме з території рф на територію тимчасово окупованого півострова Крим та у зворотному напрямку, а також керував такими діями.

Поряд з тим, генеральний директор ОСОБА_6 був уповноважений здійснювати поточне керівництво діяльністю товариства у відповідності з основними цілями діяльності товариства, а саме отримання прибутку від здійснення діяльності по залізничним перевезенням пасажирів, багажу, вантажів, пошти по міжнародним та внутрішнім залізничним сполученням.

У не встановленому досудовим розслідуванням місці та час приблизно з грудня 2019 року по теперішній час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, вчинених щодо кількох осіб, з корисливих мотивів, до / з території тимчасово окупованого півострова Криму на поїздах АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес», з метою отримання прибутку.

Крім того, ОСОБА_6 у не встановленому досудовим розслідуванням місці та час приблизно з грудня 2019 року по теперішній час, організував забезпечення не встановленими досудовим розслідуванням підпорядкованими працівниками планування в операційній діяльності АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес» виконання рейсів «Москва-Сімферополь-Москва», «Москва-Севастополь-Москва», Санкт-Петербург-Севастополь-Санкт-Петербург», «Москва-Феодосія-Москва», на регулярній основі.

З цією метою ОСОБА_6 у не встановленому досудовим розслідуванням місці та час приблизно з грудня 2019 року, організував із залученням не встановлених досудовим розслідуванням підпорядкованих працівників вжиття заходів щодо планування залізничних перевезень за вказаними напрямами на регулярній основі, для чого серед іншого останні підтримували зв`язок з органами державного управління рф, у тому числі Федеральним агентством залізничного транспорту та здійснили інші необхідні дії в межах компетенції задля планування та підготовки виконання незаконних перевезень до / з території тимчасово окупованого півострова Крим.

Продаж квитків здійснювався на сайті АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес» ІНФОРМАЦІЯ_2 у власних офісах продажу та через агентів залізничної компанії.

Поряд з тим, у вищезазначений період початку грудня 2019 року та по теперішній час ОСОБА_6 , займаючи посаду генерального директора АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес», з метою переправлення осіб через державний кордон України, в порушення норм міжнародного та українського законодавства, використовував не менше 7 складів поїздів АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес», якими було здійснено не менш ніж 1460 рейсів з/до закритих Україною залізничних вокзалів, що знаходяться на території тимчасово окупованого півострова Крим.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, вчинених щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

29.09.2023 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.11.2023 постановою слідчого зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

З метою проведення оперативно-розшукових заходів спрямованих на розшук підозрюваного, ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС категорії «Розшук» № 6820/2024 стосовно ОСОБА_6 .

Відповідно до відомостей з даних бази «АРКАН» щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України підозрюваним ОСОБА_6 не виявлено.

Згідно наявних відомостей підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на території російської федерації, м. Воронеж.

Повідомлення про виклик ОСОБА_6 на 10:00 год. 14.10.2023, на 10:00 год. 15.10.2023 та на 10:00 год. 16.10.2023 для вручення повідомлення про підозру, а також проведення інших слідчих дій розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та опубліковано у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» від 10.10.2023 за № 203 (7601).

Таким чином, вищевказані факти свідчать, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації.

На обґрунтування необхідності обрання щодоОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти клопотання, просив відмовити у його задоволенні. Матеріалами клопотання не обґрунтовано підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозра ґрунтується лише на відомостях про те, що ОСОБА_6 був генеральним директором АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес», яке здійснювало продаж білетів. Клопотання про застосування запобіжного заходу не містить відомостей про звернення органу досудового розслідування до Інтерполу з метою розшуку ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 у судове засідання не прибув.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополь здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000090 від 26.12.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.09.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до відомостей з даних бази «АРКАН» щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, підозрюваним ОСОБА_6 не виявлено. Долучені до матеріалів клопотання відомості надають слідчому судді підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 на даний час перебуває на території російської федерації, м. Воронеж.

Вбачається, що з метою виконання вимог КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 29.09.2023 опубліковано на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» від 10.10.2023 за № 203 (7601).

Постановою слідчого від 07.11.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, що підтверджується матеріалами справи.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного слідчий суддя, серед іншого, також зобов`язаний встановити наявність достатніх підстав вважати, що такий підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Водночас вказана норма права не відокремлює оголошення особи в державний, міждержавний чиміжнародний розшук. Тобто, підставами для оголошення підозрюваного в розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Вбачається, що повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого органу на 10:00 год. 14.10.2023, на 10:00 год. 15.10.2023 та на 10:00 год. 16.10.2023 для вручення повідомлення про підозру, а також проведення інших слідчих дій розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та опубліковано у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» від 10.10.2023 за № 203 (7601).

Разом з тим, 14.10.2023, 15.10.2023, 16.10.2023 підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Вищезазначені факти свідчать, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на території російської федерації, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити зазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_6 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіях: протоколу огляду сайту «RG.RU» від 28.09.2023 року; протоколу огляду сайту «ТАСС» від 28.09.2023 року; протоколу огляду сайту «ТК «Гранд Сервіс Експрес» від 28.09.2023 року; протоколу огляду сайту «РИА НОВОСТИ» від 28.09.2023 року; відомостей з ЕГРЮЛ, де наявна інформація, що ОСОБА_6 являється генеральним директором «Гранд Сервіс Експрес»; інших матеріалів, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який у відповідності до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Як встановлено під час розгляду клопотання, постановою слідчого від 07.11.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний,усвідомлюючи міру покарання, яка може бути призначена у разі визнання його винуватим, будучи не ізольованим від суспільства, він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, а також відомості про те, що очолюване підозрюваним ОСОБА_6 АТ «ТК «Гранд Сервіс Експрес» не ліквідовано, по даний час продовжує здійснювати профільну діяльність зі здійснення залізничних перевезень на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим за відсутності відповідного дозволу компетентних органів держави Україна, що свідчить про те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 продовжує вчинятися. З огляду на зазначене, ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченогоч. 3 ст. 332 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КПК України, є тяжким злочином, та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до статей 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміноване діяння, зважає на відомості про те, що ОСОБА_6 оголошений у міжнародний розшук, та вважає наявними підстави для обранняОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1