Справа № 507/1287/24
Провадження № 1-кс/507/512/2024
УХВАЛА
В С Т А Н О В И В :
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий в клопотанні зазначає, що 10 червня 2024 року, близько 00:30 год. на автобусній зупинці, поруч з територією ТОВ "Тілігул", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ґрунті раптово-виниклих неприязних стосунків, cкоїв умисне вбивство ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанісши йому декілька ударів ножем в область черева та грудної клітини.
В ході огляду трупа за допомогою двох марлевих тампонів зроблено змиви піднігтьового вмісту з правої та лівої рук, які поміщено до двох окремих паперових конвертів.
Враховуючи те, що речі, які вилучені 10.06.2024 під час проведення обшуку, де було виявлено та вилучено речі, які мають значення речових доказів в кримінальному провадженні, тому слідчий просив накласти на них арешт.
Слідчий надав заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі, за наявними матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
В розумінні ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та в подальшому підлягатимуть експертному дослідженню, тому з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
- змиви піднігтьового вмісту з лівої руки трупу ОСОБА_6 на марлевому тампоні, який було поміщено до паперового конверту;
- змиви піднігтьового вмісту з правої руки трупу ОСОБА_6 на марлевому тампоні, який було поміщено до паперового конверту.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1