Справа № 344/4533/24
Провадження № 1-кс/344/2016/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого криміналіста слідчого відділу Управління СБ України в Івано-Франківській області майора юстиції ОСОБА_3 , яке погоджене з начальником відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000044 від 05.03.2024

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Управління розслідується кримінальне провадження №0000044, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , підтримуючи збройну агресію російської федерації та самопроголошеної «ДНР», їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, виявив бажання вчиняти дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, добровільно вступив до терористичної організації «ДНР».

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, будучи прихильником збройної агресії російської федерації проти України та терористичної організації «днр», підтримуючи їхні дії щодо протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронним органам України, умисно, з метою вчинення дій на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, усвідомлюючи, що він вчиняє державну зраду, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, 24.04.2022 добровільно підписав контракт на проходження військової служби та був зарахований до списків особового складу непередбаченого законом збройного формування 1-го батальйону 121 полку 1-ої окремої гвардійської мотострілкової Слов`янської бригади (військова частина № НОМЕР_1 ) на посаду «номер розрахунку», де прослужив до лютого 2023 року. У складі незаконного збройного формування ОСОБА_5 приймав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України та інших військових формувань.

У лютому 2023 року у м. Кальміуське Донецької області ОСОБА_5 призначено на посаду «заступника начальника штабу «1-го стрілецького батальйону 88 стрілецького полку НОМЕР_2 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_3 )».

У подальшому громадянин України ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, перейшовши на бік ворога в умовах збройного конфлікту в період воєнного стану з лютого 2023 року по 24.08.2023 на території Донецької області, перебуваючи на посаді «заступника начальника штабу «1-го стрілецького батальйону 88 стрілецького полку» у складі т. зв. « НОМЕР_2 окремої гвардійської мотострілецької бригади (в/ч НОМЕР_3 ) незаконного збройного формування т. зв. «збройних сил днр», здійснював підривну діяльність проти України, приймав участь у бойових діях проти підрозділів ЗС України та інших військових формувань.

Злочинну діяльність ОСОБА_5 припинено 25.08.2023 військовослужбовцями Збройних Сил України в АДРЕСА_1 шляхом взяття в полон.

За таких обставин ОСОБА_5 добровільно, вступив до незаконних збройних формувань, створених на тимчасово окупованій території, надавав таким формуванням допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України та діючи на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 за сукупністю своїх умисних дій та викладених вище обставин підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

29 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, санкції статей яких, окрім основного виду покарання, передбачають додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 належить квартира (загальна площа 39,10 кв.м., житлова площа 24,10 кв.м., реєстраційний номер майна 20097552), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий в судове засідання не з`явилася, подав заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.

З метою забезпечення арешту майна в судове засідання власник майна не викликався, що не суперечить положенню до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено, 29 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, які відповідно до положень ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, санкції статей яких, окрім основного виду покарання, передбачають додатковий вид покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 належить квартира (загальна площа 39,10 кв.м., житлова площа 24,10 кв.м., реєстраційний номер майна 20097552), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення конфіскації майна, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування, відчуження та розпорядження ним у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), а саме:

- квартиру (загальна площа 39,10 кв.м., житлова площа 24,10 кв.м., реєстраційний номер майна 20097552), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1