н/п 1-кс/953/1404/24
"16" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
15 лютого 2024 року о 10 год. 05 хв. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання прокурора ОСОБА_3 , в якому він просить:
1.З метою запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечити збереження речових доказів шляхом накладення арешту на майно, вилучене 13.02.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме:
-мобільний телефон торгової марки iPhone 14 Pro Max з ідентифікуючими ознаками: IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , та сім-карткою НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору;
-ноутбук ТМ «Lenovo» у корпусі чорного кольору без серійного номеру;
-банківська картка ПУМБ з номером НОМЕР_4 ;
-банківська картка ПУМБ з номером НОМЕР_5 ;
-банківська картка Приватбанку з номером НОМЕР_6 ;
-банківська картка Укрсіб з номером НОМЕР_7 ;
-банківська картка Монобанку з номером НОМЕР_8 ;
-банківська картка Монобанку з номером НОМЕР_9 , власником яких є ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном.
2.З метою запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечити збереження речових доказів шляхом накладення арешту на майно, вилучене 13.02.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме:
-мобільний телефон торгової марки Samsung модель: SM-A135F/DSN з ідентифікуючими ознаками: IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 з сім-карткою з номером: НОМЕР_12 у чохлі чорного кольору;
-жорсткий диск торгової марки «TOSHIBA» модель DTB310 1TB, з серійним номером Y5MFTOIZTZM5 з дротом живлення;
-флеш-накопичувач торгової марки «Transcend 32GB»;
-флеш-накопичувач торгової марки «T&G 8 GB»;
-банківська картка Приватбанку з номером НОМЕР_13 ;
-банківська картка Монобанку з номером НОМЕР_14 ;
-картка-ключ білого кольору з надписом « НОМЕР_15 », власником яких є ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном.
В обгрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження за фактом шахрайства з використанням електронно-обчислювальної техніки.
13.02.2024 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшуки, в ході яких вилучено майно, що перелічене в прохальній частині клопотання.
Враховуючи те, що всі вищевказані вилучені предмети, являються предметами вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки являються об`єктами вищеописаних кримінально протиправних дій та за цією ознакою як «…предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом…» відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являються речовими доказами по даному кримінальному провадженню, вищевказані предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню відповідною постановою від 14.02.2024 а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Прокурор ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, та просив його задовольнити в повному обсязі.
Власники майна в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомили. Відповідно до рапорту слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , останнім було повідомлено власників майна про дату, місце та час судового засідання щодо розгляду клопотання про арешт майна. До матеріалів клопотання долучено заяву від власника ОСОБА_4 про розгляд клопотання за її відсутності, та проти його задоволення не заперечує.
13.02.2024 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова слідчими було проведено обшуки, та вилучено майно, яке зазначене в протоколах обшуку, та в прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення злочинів, які необхідно вивчити, зокрема також шляхом проведення експертиз, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, висновки яких можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.
Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.
Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.
Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником майна, ані заінтересованими особами за їх наявності не надано та слідчим суддею не встановлено.
Слідчий суддя також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.
У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 13.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон торгової марки iPhone 14 Pro Max з ідентифікуючими ознаками: IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , та сім-карткою НОМЕР_3 , у чохлі фіолетового кольору; ноутбук ТМ «Lenovo» у корпусі чорного кольору без серійного номеру; банківська картка ПУМБ з номером НОМЕР_4 ; банківська картка ПУМБ з номером НОМЕР_5 ; банківська картка Приватбанку з номером НОМЕР_6 ; банківська картка Укрсіб з номером НОМЕР_7 ; банківська картка Монобанку з номером НОМЕР_8 ; банківська картка Монобанку з номером НОМЕР_9 , власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання арештованого майна: камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків вул. Весніна 14, 2-й під`їзд.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1