Справа № 359/575/24
Провадження № 1-кс/359/181/2024
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з технічною фіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000263, внесеного 25 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, українця, середня спеціальна освіта, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого вироком Приморського районного суду м. Одеса від 09 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258 ,ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ст. 348, ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не інвалід, не депутат,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

18 січня 2024 року старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Яготинського відділу Бориспільської окружної прокуратури, звернувся з даним клопотанням та обґрунтовує його тим, що у провадженні СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провад-ження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000263 від 25 червня 2014 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопору-шення, передбаченого за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2014 року, приблизно в період з 01 години по 04 годину (точного часу досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, переслідуючи мету відкритого заволодіння чужим майном, через паркан перелізли до господарства, належного ОСОБА_9 , розташо-ваного по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 залишився зовні біля будинку останньої, а ОСОБА_7 разом з ОСОБА_4 шляхом розбиття віконного скла, через вікно проникли до вищевказаного жилого будинку, де відкрито заволоділи належними ОСОБА_9 грошима в сумі 150 грн. 00 коп. та мобільним телефоном марки «Нокіа 1100», вартістю 60 грн. 00 коп., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 10 грн. 00 коп., на рахунку якого знаходилися грошові кошти в сумі 15 грн. 00 коп., чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 235 грн. 00 коп..

Крім цього, 23 лютого 2014 року, близько 20 години, знаходячись на 110 кілометрі автодороги сполученням «Київ-Харків» поблизу села Черняхівка Яготинського району Київської області, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном підійшли до автомобіля марки «ИЖ-2715011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходився ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_7 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, здійснив один постріл з обрізу мисливської гладкоство-льної зброї 16-го калібру через праве пасажирське скло вказаного автомобіля, у якому знаходився ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 витягнули потерпілого ОСОБА_10 через опущено скло водійських дверей автомобіля на вулицю. Після цього ОСОБА_10 намагався втекти, але його наздогнав ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та вдаривши потерпілого в спину невстановленим предметом, повалили його на землю, після чого під погрозою застосування обрізу мисливської зброї, діючи умисно та з корисливих мотивів, почали вимагати від ОСОБА_10 передати їм гроші.

Дізнавшись від потерпілого, що гроші знаходяться у його куртці, яка залишилися у автомобілі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за допомогою липкої стрічки зв`язали потерпілому ОСОБА_10 руки, ноги та заклеїли рот. Повернувшись до автомобіля потерпілого, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 заволоділи майном потерпілого ОСОБА_10 , а саме: грошима в сумі 1900 гривень, мобільним телефоном марки «Флай Z 110», у якому знаходилася картка мобільного оператора «Лайф», зимовою курткою, рюкзаком, радіоприймачем марки «КІРО».

В результаті вказаних протиправних дій потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 57/д від 21.03.2014 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення верхньої третини правого передпліччя, відкритого 3-го ступеня з дефектом ліктьової кістки перелому верхньої третини ліктьової кістки, які характерні для кучної дії компактної твердої речовини, яка володіє високою кінетичною енергією. Виявлені ушкодження могли утворитися при пострілі з рушниці та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.

25 червня 2014 року з кримінального провадження № 0000056 від 22.02.2014, виділено матеріали за фактом відкритого заволодіння ОСОБА_4 у співучасті з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 грошовими коштами ОСОБА_9 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0000263 від 25.06.2014).

17 вересня 2014 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №0000417, за фактом вчинення ОСОБА_4 у співучасті з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 розбою щодо ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

18 вересня 2014 року процесуальним прокурором об`єднано вказані провадження, в кримінальне провадження №0000263.

ОСОБА_4 оголошено про підозру 07 травня 2015 року у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.

08 квітня 2014 року слідчим Новгород-Сіверського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 оголошено в розшук.

23 липня 2015 року досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, в зв`язку з розшуком останнього.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених:

ч. 3 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Підставою звернення до слідчого судді з даним клопотанням є наявність ризиків, зокрема:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 3 ст. 186 КК України - на строк від 4 до 8 років; ч. 2 ст. 187 КК України - на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна).

ОСОБА_4 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України, а тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

ОСОБА_11 , 1981 року народження, 08.04.2014 оголошено в розшук у зв`язку з ухиленням від органу досудового розслідування.

Встановлено, що запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Йому достовірно відомо місце проживання останніх, а тому він може незаконно впливати на них, змушуючи їх, із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань у суді.

Виходячи з вище викладеного, відповідно вимог ч. 1 ст.184 КПК України, орган досудового розслідування вважає за доведене під час досудового розслідування те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України, та є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому тяжких злочинів, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в пунктах 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Не можливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілу, свідків. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Востаннє дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, був наданий ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області №359/180/2024 від 19 січня 2024 року, строк дії до 19 липня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання за вказаними у ньому підставами, вказавши, що на думку органу досудового розслідування, відносно підозрюваного, з урахуванням даних про його особу, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого та просив відмовити в його задоволенні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо даного клопотання. Вказав, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за обвинуваченням 2014 - 2016 років сплили. Просив застосувати особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце роботи, створив сім`ю та веде законослухняний спосіб життя.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши докази, приєднані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, а саме :

- ч. 3 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

ч. 2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб (а.с. 11-14).

Відповідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального право-порушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами, а саме копіями :

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 від 22 лютого 2014 року щодо вчинення відносно неї кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 22 лютого 2014 року, в частині огляду домоволодіння ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано обстановку вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 22 лютого 2014 року, в частині огляду частини дороги, неподалік домоволодіння ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено сліди взуття, протектору шин, пляшки з-під алкоголю;

- протоколом огляду місця події від 22 лютого 2014 року, в частині огляду частини дороги, неподалік траси Новгород Сіверський - Чернігів, в ході якого виявлено та вилучено сліди взуття, протектору шин;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 24 лютого 2014 року, яка показала, що 22 лютого 2014 року в нічний час троє осіб чоловічої статі, в масках на голові та перчатках на руках, шляхом розбиття віконного скла, через вікно проникли до її будинку, де заволоділи грошима в сумі 150 грн. 00 коп. та мобільним телефоном марки «Нокіа 1100»;

- висновком товарознавчої експертизи за № 918/919/14-24 від 17 березня 2014 року щодо вартості мобільного телефону марки «Нокіа 1100»;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 22 березня 2014 року, який показав, що 22 лютого 2014 року, в нічний час він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 прибули з м. Одеси до м. Новгород - Сіверський. Попередньо одягнув-ши на голови маски та на руки печатки, вони шляхом розбиття віконного скла, через вікно проникли до будинку ОСОБА_9 , де заволоділи грошима в сумі 150 грн. 00 коп. та мобільним телефоном марки «Нокіа 1100»;

- рапортом оперативного чергового Яготинського РВ ГУМВС України в Київській області від 23 лютого 2014 року про те, що на 110 км. автодороги Київ-Харків невстановлені особи нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду місця події від 23 лютого 2014 року, в частині огляду ділянки автодороги Київ-Харків на 110 км., де на обочині перебуває автомобіль марки «ИЖ-2715011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого зафіксовано обстановку вчинення кримінального правопорушення;

- висновком експерта № 57/д від 21 березня 2014 року, відповідно якого у ОСОБА_10 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення верхньої третини правого передпліччя, відкритого 3 - го ступеня з дефектом ліктьової кістки перелому верхньої третини ліктьової кістки, які характерні для кучної дії компактної твердої речовини, яка володіє високою кінетичною енергією. Виявлені ушкодження могли утворитися при пострілі з рушниці та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу;

- висновком товарознавчої експертизи від 06 травня 2014 року щодо вартості мобільного телефону марки «Флай Z 110»;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 18 квітня 2014 року, який показав, що 23 лютого 2014 року, в нічний час він разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повертались на автомобілі з м. Новгород - Сіверський, по трасі Київ -Харків. Помітивши на 110 км. Автодороги припаркований автомобіль вони зупинились неподалік та наблизившись до нього він вистрілив з рушниці в салон автомобіля, звідки почав тікати чоловік за яким він з ОСОБА_8 побігли та наздогнавши зв`язали скотчем. ОСОБА_4 з салону автомобіля забрав речі потерпілого;

- протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_8 від 23 червня 2014 року, який показав, що 23 лютого 2014 року, в нічний час він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 повертались на автомобілі з м. Новгород - Сіверський, по трасі Київ-Харків. Помітивши на 110 км. Автодороги припаркований автомобіль вони зупинились неподалік та наблизившись до нього ОСОБА_7 вистрілив з рушниці в салон автомобіля, звідки почав тікати чоловік за яким він з ОСОБА_7 побігли та наздогнавши зв`язали скотчем. ОСОБА_4 з салону автомобіля забрав речі потерпілого;

- протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 23 червня 2014 року, який показав, що 23 лютого 2014 року, в нічний час він перебував у салоні автомобіля марки «ИЖ-2715011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на обочині, на 110 км. автодороги Київ-Харків. Він почув постріл та осколки з скла полетіли на нього, він відчув біль. Злякавшись та не розуміючи що трапилось, він почав тікати, але його наздогнали двоє осіб, в масках на обличчях та зв`язали скетчем;

- вироком Яготинського районного суду від 01 грудня 2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ці докази в сукупності свідчать про те, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінал-льного правопорушення є обґрунтованою.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, вчини-ти інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінальних право-порушень, у якому підозрюється.

У частині 1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі : вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним криміналльного правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного прожи-вання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам переховуванням від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 3 ст. 186 КК України - на строк від 4 до 8 років; ч. 2 ст. 187 КК України - на строк від 7 до 10 років із конфіскацією майна), а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, будучи засудженим вироком Приморського районного суду м.Одеса від 09 лютого 2018 року за ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст.27, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ст. 348, ст. 70 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, неодружений, за місцем реєстрації не проживає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що поведінка підозрюваного ОСОБА_4 є нестабільною та свідчить про його схильність до кримінально - караної діяльності та антисоціального способу життя.

Також встановлено, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, доказів протилеж-ного суду не надано, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу не має. Ці обставини свідчать про те, що під впливом тяжкості покарання, яке йому загрожує, він може переховуватись від органів досудового розслідування.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним ОСОБА_4 спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не маючи джерела прибутку, будучи судимим, серед іншого за злочини проти власності, може вчиняти інші злочини. З огляду на викладене та враховуючи дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя враховує конкретні обставини злочину, його суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, за яким підозрюється ОСОБА_4 , який спрямований проти власності.

Також матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, а саме: можливості підозрюваного ОСОБА_4 , перебуваю-чи на волі, незаконно впливати на свідка та потерпілого. Йому достовірно відомо місце проживання останніх, а тому він може незаконно впливати на них, змушуючи їх, із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань у суді.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела прибутку, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, з огляду на фактичні обставини за яких підозрюваному інкримінується його вчинення, його підвищену суспільну небезпечність, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків: переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливу на свідка у даному кримінальному провадженні, а також ризику вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні. В той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про не можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрю-ваного. При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання для підозрюваного та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносус-пільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав, свобод особи та інтересів держави, та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдовують обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає допустимим обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричи-нив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, що вчинений з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб. З огляду на цю обставину слідчий суддя вважає недоцільним визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 176-198, 205, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дігтярівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянина України, українця, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Перебіг строку тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою рахувати з моменту взяття під варту в залі суду з 15 години 15 хвилин 05 березня 2024 року.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування до 15 години 15 хвилин 03 травня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду, а для підозрюваного з моменту отримання її копії.

Оголошення повного тексту ухвали слідчого судді здійснено 11 березня 2024 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1