провадження № 1-кп/361/387/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000199 від 19.03.2021, який надійшов з Броварської окружної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Розкопане Погребищенського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями ухвалою судді ОСОБА_1 від 26.09.2023 дану справу прийнято до свого провадження та призначено відкрите судове засідання.

В судовому засіданні у відповідності до положень абзацу третього ч. 7 ст. 284 КПК України судом було роз`яснено положення даної норми обвинуваченому ОСОБА_8 та з`ясовано думку останнього.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав свою згоду на закриття даного кримінального провадження з цієї підстави, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 підтримав позицію свого підзахисного, при цьому зазначив, що він раніше роз`яснював обвинуваченому його право на закриття даного кримінального провадження, наслідки його закриття та право потерпілого на пред`явлення позовної заяви до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні прокурор зазначила про наявність підстав для звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження за згоди обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_11 та його представник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти закриття даного кримінального провадження та наполягали на продовженні судового розгляду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та наявні матеріали судової справи, суд дійшов наступних висновків.

За змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Згідно абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов'язаний з'ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма і положення ст. 49 КК є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов'язок розглянути відповідне клопотання.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року, отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Подія, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_8 , мала місце 28.02.2021, отже визначений ст. 49 КК України двохрічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув 28.02.2023.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_8 надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Не визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не є перешкодою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки, відповідно до вимог законодавства, визнання вини не є обов`язковою умовою для такого звільнення.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення чи показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 29.07.2021 по справі № 552/5595/18 наголошує, що визнання винуватості є правом, а не обов'язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаною особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов'язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Крім цього, Суд звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Щодо заявленого потерпілим ОСОБА_11 цивільного позову суд зазначає наступне.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Крім того, із системного аналізу КПК України та КК України слідує, що передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов'язує такого звільнення зі згодою потерпілого на таке звільнення, а також про те, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов'язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанова Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 204/2626/21).

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до ОСОБА_8 слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає цивільному позивачу пред'явити позов у порядку цивільного судочинства.

Згідно матеріалів судової справи арешт на майно не накладався.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 49, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000199, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв'язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Речовий доказ DVD-R диск із відео файлом проведення слідчого експерименту, який зазначений в обвинувальному акті залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_11 право на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1