Справа № 159/5009/21
Провадження № 1-кп/159/48/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000540 від 05.07.2021 року та за № 0000542 від 05.07.2021, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_8 04 липня 2021 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на території житлової садибної забудови, що перебуває у комунальній власності і яка розташована між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно розпилив вміст балончику з невідомою речовиною, який тримав в правій руці, в обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви та рогівки обох очей з гіпертензією правого ока, які, за ступенем тяжкості, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_8 04 липня 2021 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи на території житлової садибної забудови, що перебуває у комунальній власності і яка розташована між домоволодіннями АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, умисно розпилив вміст балончику з невідомою речовиною, який тримав в правій руці, в обличчя ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви та рогівки обох очей 2-3 ступеня, контузії, травматичного мідріазу, гіпертензії правого ока, які, за ступенем тяжкості, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав повністю. Заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 також не визнав повністю. Суду показав, що має з ОСОБА_5 довготривалі неприязні відносини. З ОСОБА_4 будь-яких відносин не мав. 04.07.2021 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 почали викопувати стовпчики на огорожі, яка розміщена на проїзді між його земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_5 . При цьому, вони неодноразово замахувались лопатами, погрожували. В зв`язку з цим, він полив їх водою зі шлангу, щоб вони заспокоїлись. В один момент, ОСОБА_5 поставив лопату та підійшов до стовпчика, біля якого стояла ОСОБА_10 (сестра обвинуваченого), та почав шарпати стовпчика. Оскільки він стояв позаду сестри, то не бачив, чи ОСОБА_5 шарпає стовпчик, чи сестру. Він вирішив, що існує загроза для сестри, а тому дістав з кишені балончик з невідомою йому речовиною, який попередньо (до конфлікту) взяв в будинку для самозахисту, та розпилив його в сторону ОСОБА_5 - в область обличчя, чи грудної клітки. В момент розпилення балончика в сторону ОСОБА_5 , боковим поглядом помітив, що ОСОБА_4 замахнувся на нього лопатою. В це час він відхилив голову та перенаправив балончик на ОСОБА_4 , оскільки вбачав загрозу для себе. Одночасно з розпиленням балончика в сторону ОСОБА_4 , отримав два удари по плечу лопатою. Розпилення балончика як в сторону ОСОБА_5 , так і в сторону ОСОБА_4 тривало по 1-2 секунди. Після цього, ОСОБА_5 присів та почав кричати, щоб викликали швидку медичну допомогу, а ОСОБА_4 пішов вмиватись. В подальшому конфлікт продовжився, оскільки ОСОБА_5 вирвав шланг з водою в сестри та почав її поливати водою, а ОСОБА_4 продовжив викопувати стовпчики. Вказував на те, що умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим в нього не було. Він діяв виключно в межах самозахисту, оскільки вбачав загрозу для свого життя та здоров`я, а також для життя та здоров`я його сестри. Крім цього, вважає, що встановлені потерпілим діагнози, як і вся справа, є сфальсифікованими, оскільки дочка потерпілого ОСОБА_4 працює лікарем-офтальмологом Ковельського МТМО. За таких обставин, просив виправдати його.

Не зважаючи на повне невизнання своєї винуватості у вчиненому самим обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих протиправних діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що в нього з обвинуваченим існують тривалі неприязні відносини через проїзд між їхніми земельними ділянками, який обвинувачений перегородив огорожею. 04.07.2021 року, оскільки вказаний проїзд був знову загороджений, він та ОСОБА_4 почали викопувати стовпчики цієї огорожі. Попередньо працівники поліції дозволили прибрати цю огорожу. Під час викопування стовпчиків, ОСОБА_8 почав поливати їх водою. Оскільки вони на це не реагували, то ОСОБА_8 розпилив невідому речовину з балончику. В момент розпилення цього балончика, між ним та ОСОБА_8 була відстань менше одного метра, були розміщені лицем один до одного. Ця речовина потрапила йому прямо в очі та на лице, в результаті чого нічого не бачив, а лице пекло. В подальшому каретою швидкої допомоги був доставлений в лікарню.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що з ОСОБА_8 до події жодних відносин не підтримував. 04.07.2021 року до нього зателефонувала сестра та попросила приїхати, оскільки ОСОБА_8 знову загородив проїзд. По його приїзду на місце події, ОСОБА_5 взяв лопату та пішов відкопувати стовпчики огорожі. Він також взяв лопату та пішов допомагати ОСОБА_5 . В ході цього ОСОБА_8 почав обливати їх водою зі шланга, однак вони не реагували на це. В подальшому ОСОБА_8 дістав з кишені якийсь балончик та розпилив його. В цей час він почув крики ОСОБА_5 та його сина про те, що нічого не бачать. Після розпилення він також нічого не бачив, в зв`язку з чим підняв руки вверх і махав лопатою, щоб ОСОБА_8 не перейшов через огорожу. В подальшому його відвели в сторону, де він промив очі. Через деякий час приїхала швидка медична допомога та поліція. До приїзду медичної допомоги він ще деякий час продовжував відкопувати стовпчики. В подальшому каретою швидкої допомоги був доставлений в лікарню.

Показання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні про обставини події об`єктивно підтверджуються іншими доказами по справі, зокрема показаннями свідків.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , кожен окремо, підтвердили наявність тривалих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Крім цього, підтвердили, що 04.07.2021 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник конфлікт з приводу встановленого забору на спірному проїзді між земельними ділянками.

При цьому, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 кожен окремо, підтвердили, що в ході цього конфлікту ОСОБА_8 цілеспрямовано розпилив балончик з невідомою речовиною, який дістав з кишені, в сторону потерпілих - спочатку на ОСОБА_5 , а потім на ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що сам момент розпилення балончика вона не бачила, однак бачила як ОСОБА_19 впав на коліна, закрив лице руками та почав кричати "Очі! Очі!" В подальшому вона принесла йому воду, щоб промити очі.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що після розпилення ОСОБА_8 невідомої речовини, в потерпілих були сльози, почервоніння очей.

Крім цього, показання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 об`єктивно підтверджуються іншими доказами (матеріалами справи), зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду справи.

Зокрема, протоколом огляду місця події від 22.11.2021 року зафіксовано наявність металевого паркана між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу добровільної видачі від 29.07.2021 року, свідок ОСОБА_15 добровільно видав відеозапис, зафіксований відеокамерою його мобільного телефону марки "Iphone-8" 04.07.2021 року близько 19 год. на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 . Зазначений відеозапис був перекопійований на оптичний диск формату DVD+R, який поміщено у паперовий конверт та опечатано биркою. Під час вказаної дії було встановлено, що у властивостях вказаного відеозапису у мобільному телефоні був зазначений час та день фіксації, а саме 04.07.2021 року, 19-23 год.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, що знаходиться на вказаному оптичному диску, вбачається, що ОСОБА_5 підійшов до металевого стовпчика і почав його розхитувати. При цьому, свідок ОСОБА_20 тримається обома руками за цей стовпчик. При розхитуванні ОСОБА_5 стовпчика, будь-які удари ОСОБА_20 не наносяться.

В цей час до стовпчика підбігає ОСОБА_8 та цілеспрямовано розпилює невідому речовину в обличчя ОСОБА_5 , після чого, до замаху на нього лопатою зі сторони ОСОБА_4 , повертається правіше і розпилює ту ж речовину в сторону останнього.

Зазначений відеозапис чітко відтворює момент розпилення ОСОБА_8 невідомої речовини та повністю спростовує показання останнього про те, що він вбачав загрозу життю і здоров`ю його сестрі - ОСОБА_20 .

Зокрема, на відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_5 не вчиняє будь-яких дій безпосередньо щодо ОСОБА_20 .

В даному випадку підстав вважати загрозу реальною в ОСОБА_8 не було.

Попри це він умисно почав розпилювати речовину, очевидно, щоб припинити дії ОСОБА_5 , які той вчиняв щодо стовпчика, тобто щоб зберегти огорожу, а не чиєсь життя, чи здоров`я.

В той же час, розпилення ОСОБА_8 невідомої речовини в сторону ОСОБА_4 розпочалось ще до замаху останнього лопатою, а тому на цей момент загрози його життю і здоров`ю не виникло.

Таким чином, показання ОСОБА_8 про те, що він діяв в межах самозахисту, повністю спростовуються зазначеним відеозаписом.

Цим же відеозаписом спростовуються і показання свідка ОСОБА_20 про те, що при розхитуванні стовпчика їй наносились тілесні ушкодження в грудну клітку.

Зазначені вище відеозаписи у встановленому порядку були визнані речовими доказами, що підтверджується постановою дізнавача від 29.07.2021 року про визнання речових доказів.

Крім цього, відповідно до протоколу добровільної видачі від 09.08.2021 року, свідок ОСОБА_21 добровільно видала відеозапис, зафіксований відеокамерою її мобільного телефону марки "Самсунг" 04.07.2021 року близько 19 год. на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 . Зазначений відеозапис був перекопійований на оптичний диск формату DVD+R, який поміщено у паперовий конверт та опечатано биркою. Під час вказаної дії було встановлено, що у властивостях вказаного відеозапису у мобільному телефоні був зазначений час та день фіксації, а саме 04.07.2021 року, 19-20 год.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, що знаходиться на вказаному оптичному диску, вбачається що цей відеозапис відтворює ті ж події, що й попередній відеозапис, однак з іншого ракурсу.

При цьому на даному відеозаписі чітко видно, що ОСОБА_8 перебуває в такому місці, звідки йому було добре видно, які дії вчиняє ОСОБА_5 біля стовпчика, за який тримається ОСОБА_20 .

Знову ж таки, підстав вважати, що ОСОБА_20 в цей момент щось загрожує, не було.

Постановою дізнавача від 25.08.2021 року зазначений відеозапис у встановленому порядку був визнаний речовим доказом.

Вказаними відеозаписами також підтверджується факт раптово виниклих неприязних відносин між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_4 . Зокрема, про такий факт свідчить їх розмова в ході конфлікту.

Згідно висновку експерта № 167 від 23.07.2021 року, при проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви та рогівки обох очей невідомою речовиною 2 ст. з гіпертензією правого ока, який утворився від хімічної речовини, не виключається можливість розпилення сльозогінного газу, в час, вказаний у постанові та в медичній документації та потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень". Давність вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 відповідає періоду, вказаному в описовій частині.

Крім цього, згідно висновку експерта № 178 від 07.09.2021 року, при проведенні судово-медичної експертизи в ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку невідомою речовиною кон`юктиви та рогівки обох очей 2-3 ст., травматичний мідраз, контузії, гіпертензії правого ока, який утворився від хімічної дії речовини, не виключається можливість розпилення сльозогінного газу, в час, вказаний у постанові та в медичній документації та потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно п. 2.3.3 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень". Давність вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 відповідає періоду, вказаному в описовій частині.

Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено. Про визнання будь-яких доказів недопустимими учасниками судового провадження не заявлялось.

Доводи обвинуваченого про фальсифікацію певних доказів, зокрема висновків експерта, і кримінального провадження в цілому, є виключно надуманими, не підтвердженими належними доказами.

Доводи обвинуваченого про те, що такі його дії, під час яких він захищався, були спровоковані неправомірною поведінкою потерпілих суд визнає голослівними, оскільки провокативна поведінка потерпілих, навіть якщо така й мала місце, не давала обвинуваченому права вчиняти щодо потерпілих насильницькі дії у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень.

Зазначені вище відеозаписи чітко свідчать про те, що ОСОБА_8 діяв з прямим умислом на заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень, а не для самозахисту. Ніщо не заважало ОСОБА_8 відвести в сторону свою сестру, відсторонитись самому та викликати працівників поліції для припинення конфлікту.

Враховуючи поведінку обвинуваченого на місці події, характер і локалізацію виявлених в потерпілих тілесних ушкоджень, механізм нанесення тілесних ушкоджень, обстановку, при якій вони наносились, дає підстави вважати, що ОСОБА_8 діяв саме з умислом, спрямованим на нанесення таких тілесних ушкоджень.

Категорична невизнавальна позиція обвинуваченого з приводу фактичних обставин справи не узгоджується з іншими здобутими доказами, не спростовує його причетності до нанесення тілесних ушкоджень потерпілим з мотивів, наведених у вироку, а тому суд розцінює таку його позицію як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Суд також не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що ОСОБА_8 розпочав розпилювати речовину після нанесення йому та його сестрі тілесних ушкоджень, оскільки такі їх показання повністю спростовуються зазначеними вище відеозаписами.

З огляду на викладене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненому повністю доведена зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 своїми умисними діями, що виразились в умисному заподіянні потерпілим легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (проступку) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_8 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке відноситься до проступків (ст. 12 КК України).

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності; посередньо характеризується дільничним офіцером поліції; на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває; своєю поведінкою в судовому засіданні беззаперечно показав відсутність в нього будь-якого розкаяння у вчиненому.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір майнової шкоди, заданої потерпілому, зокрема витрат на лікування, підтверджений відповідними письмовими доказами, зокрема виписним епікризом, консультаційним висновком офтальмолога та товарними чеками на придбання медикаментів та відповідних препаратів. Загальна сума понесених та належним чином підтверджених потерпілим витрат на лікування становить 3163,82 грн.

Оскільки вина обвинуваченого у заподіянні потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а відтак у заподіянні майнової шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого, повністю доведена, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в цій частині, а тому із ОСОБА_8 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 3163,82 грн. майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає переконливими твердження потерпілого про те, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого йому завдана моральна шкода.

Моральна шкода, яка заподіяна потерпілому, полягає у фізичному болю та в душевних стражданнях, які він був змушений терпіти через нанесення травм, зміну усталеного ритму свого життя, через страх за своє здоров`я, тривале погане самопочуття, тощо.

Суд вважає ці страждання відносно інтенсивними та такими, що не можуть бути компенсовані, а тому вони вимагають належного відшкодування. Протиправні дії обвинуваченого безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача вказану моральну шкоду, що не може бути спростовано.

Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди для потерпілого у 10000 грн., тобто в меншій сумі, ніж просив позивач.

Крім цього, суд стягує з обвинуваченого в користь потерпілого ОСОБА_4 документально підтверджені судові витрати в сумі 6000 грн., сплачені за професійну правничу допомогу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 в користь ОСОБА_4 3163 (три тисячі сто шістдесят три) грн. 82 коп. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 10000 (десять тисяч) гривень у відшкодування заподіяної немайнової (моральної) шкоди, 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог позову відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1