Справа № 947/4104/24
Провадження № 1-кс/947/4428/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 7202061 від 15.06.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 15.06.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п. 4, п. 5, ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», використанням торговельної марки визнається:

- нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано;

- застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом:

- позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг;

- позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;

- позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою;

- позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.

Встановлено, що Компанія «TheProcter&GamblerCompany», юридична особа, заснована відповідно до законодавства Сполучених Штатів Америки, зареєстрована за адресою: УанПроктерендГемблПлаза, Цинцинаті, Огайо, США, є власником прав інтелектуальної власності на численні словесні та зображувальні торгівельні марки, які зареєстровані та охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон).

Компанія «TheProcter&GamblerCompany» є власником прав інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг, зокрема: на знак «FAIRY» згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 9074 від 31.10.1997, «ARIEL», згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 15892 від 15.09.2000, «MR. PROPER», згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 9851 від 30.06.1998, «TIDE», згідно свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 15939 від 15.09.2000, які охороняються та захищаються на території України відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону.

Компанія «TheProcter&GamblerCompany» має такі права щодо вказаних вище торговельних марок, як володілець свідоцтв: право на використання вказаних торговельних марок; виключне право надавати будь-якій особі дозвіл (видавати ліцензію) на використання торговельних марок на підставі ліцензійного договору; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельних марок, у тому числі забороняти таке використання.

Крім цього, на підставі відповідних ліцензій Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «ПроктерендГембл Україна» (код ЄДРПОУ - 19341005), має право на використання торговельних марок компанії «TheProcter&GamblerCompany» в Україні зокрема: на виробництво в Україні товарів, зокрема, мийних засобів, під торговельними марками « ARIEL », «FAIRY», «TIDE», на власних виробничих потужностях, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , але функціонування цих виробничих потужностей було призупинено з початком повномасштабного вторгнення рф до України; на імпорт (ввезення) до України інших товарів під торговельними марками компанії «The Procter & GambleCompany», які не виробляються в Україні.

Іншим особам права на використання торговельних марок компанії «The Procter & GambleCompany» на території України не надано.

Статтею 4 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» визначено, що іноземні особи та особи без громадянства мають рівні права з особами України, передбачені цим законом, відповідно до міжнародних договорів України чи на основі принципу взаємності.

Відповідно до п. 27 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», фальсифікована продукція - продукція, яка виготовлена з порушенням технологій або неправомірним використанням знаку для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.

Разом з тим, у ОСОБА_7 , який будучи заступником директора ТОВ «Альтаїр-С» () та здійснюючи діяльність з виробництва засобів побутової хімії, в листопаді 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), із корисливих мотивів, виник злочинний умисел, направлений на незаконне використання у своїй господарській діяльності знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», що зареєстровані та охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», з метою отримання незаконних доходів від продажу фальсифікованих засобів побутової хімії, в порушення положень п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», без спеціального дозволу власника.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вирішив залучити до протиправної діяльності групу осіб, а сааме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , які заздалегідь домовились про спільне вчинення злочину та дали згоду на нього, тобто діяли за попередньою змовою між собою.

Так, ОСОБА_7 , з метою облаштування місця здійснення діяльності, пов`язаної з незаконним використанням знаку для товарів, а саме: виготовлення фальсифікованих засобів побутової хімії з нанесенням, зокрема на тару зазначеної продукції знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», « MR. PROPER », «TIDE», з подальшим пропонуванням для продажу та безпосереднього продажу, приблизно з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) почав використовувати нежитлові виробничі приміщення ТОВ «Альтаїр-С» за адресою: АДРЕСА_3 -є, в якому було наявне спеціалізоване обладнання для повного технологічного циклу виготовлення засобів побутової хімії.

Також, ОСОБА_7 , будучи заступником директора ТОВ «Альтаїр-С», яке в тому числі здійснювало виробництво засобів побутової хімії, тобто володіючи спеціальними знаннями та контактами підприємств постачальників сировини, комплектуючих для такого виду діяльності, у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 року організував закупівлю сировини - хімічних сполук, тари, дозаторів, кришок, етикеток у кількості, не встановленій слідством, до безпосереднього місця вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 -є.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 , здійснив дії, спрямовані на пошук та підбір працівників, які повинні були забезпечити функціонування виробництва з виготовлення засобів побутової хімії.

За таких обставин, у період часу з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 року, ОСОБА_7 вступив у змову з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з якими домовився про спільне вчинення незаконного використання знаків для товарів, на що останні надали свою згоду.

Крім цього, ОСОБА_7 , з метою належного контролю за процесом виготовлення фальсифікованих засобів побутової хімії, здійснення обліку виготовленої та збутої продукції, проведення закупівель сировини для її виготовлення, в квітні 2023 року залучив до злочинної діяльності ОСОБА_9 , з якою домовився про спільне вчинення незаконного використання знаків для товарів, на що остання надала свою згоду.

Достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», « MR. PROPER », «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників), у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , будучи обізнаним про порядок реєстрації прав на знаки для товарів та усвідомлюючи відсутність у нього прав на використання знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», « MR. PROPER », «TIDE», маючи на меті отримання незаконних доходів від продажу фальсифікованих засобів побутової хімії, в порушення положень п. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», керуючись корисливим мотивом, здійснювали у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 -є, незаконне використання знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», « MR. PROPER », «TIDE», що виразилось у нанесенні на тару з виготовленими засобами побутової хімії позначень «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які є схожими із зареєстрованими торгівельними марками настільки.

Так, ОСОБА_8 , будучи офіційно працевлаштованою на ТОВ «Альтаїр-С» на посаді пакувальника, маючи знання, навички та досвід щодо процесу виготовлення засобів побутової хімії, достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 року, керуючись корисливим мотивом, здійснювала розподіл виконуваної роботи між працівниками, які працювали на виробництві засобів побутової хімії за адресою: АДРЕСА_3 -є, визначаючи кількість необхідних працівників а також вид виконуваної працівниками роботи на день (складання картонних упаковок та ящиків, встановлення кришок на тару, наклеювання етикеток) а також безпосередньо здійснювала наклеювання етикеток з позначеннями знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE» на тару з засобами побутової хімії.

Крім цього, ОСОБА_5 , здійснюючи підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників) у період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 року, керуючись корисливим мотивом, здійснював функції зі збуту фальсифікованих засобів побутової хімії, які виготовлялись у цеху за адресою: АДРЕСА_3 -є на території України, у тому числі промринку «7 кілометр», що розташований в межах Одеського району, Одеської області, а також підшукував потенційних покупців, приймав замовлення щодо необхідної кількості продукції від них, здійснював зберігання фальсифікованої продукції, проводив розрахунки з покупцями, отримував грошові кошти за збуті фальсифіковані засоби побутової хімії.

В свою чергу, ОСОБА_9 , достеменно знаючи про те, що тільки правовласник знаку для товарів має виключне право володіти, користуватися та розпоряджатися знаками для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», які охороняються відповідно до вимог міжнародних договорів та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (що унеможливлює у законний спосіб іншим особам використовувати їх без згоди правовласників), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у період з квітня 2023 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 03.01.2024 року, керуючись корисливим мотивом, здійснювала проведення закупівель сировини для виготовлення фальсифікованих засобів побутової хімії, контролювала кількість виготовленої продукції працівниками, обліковувала прихід та розхід виготовленої продукції, сировини та матеріалів які використовувались у її виготовленні та крім цього, здійснювала нарахування заробітних плат працівникам, які були залучені до виготовлення засобів побутової хімії.

В період часу з листопада 2022 року по 07.06.2023 року, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , керуючись корисливими мотивами, за адресою: АДРЕСА_3 -є, виготовляли наступні фальсифіковані засоби побутової хімії: пральний порошок у поліетиленових пакетах по 10 кг, на упаковках яких нанесено позначення «ARIEL», у кількості 22 шт., пральний порошок у пластикових відрах по 10, 5 кг, на етикетках яких нанесено позначення «ARIEL», у кількості 30 шт., засоби для прання, на упаковках яких нанесено позначення «TIDE», об`ємом по 5.7 л у кількості 3 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Cytryna», об`ємом 1 л, у кількості 6692 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Jablko», об`ємом 1 л, у кількості 3320 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Соковитий лимон», об`ємом 0,5 л, у кількості 1392 шт., засоби для миття посуду, на етикетках яких нанесено позначення «FAIRY», «Стигла ягода», об`ємом 0,5 л, у кількості 1773 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Лавандовоеспокойствие», об`ємом по 1 л, у кількості 580 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Лимон», об`ємом по 1 л, у кількості 108 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Океан», об`ємом по 1 л, у кількості 935 шт., засоби для миття підлоги та стін, на етикетках яких нанесено позначення «MR. PROPER», «Роза», об`ємом по 1 л, у кількості 37 шт.

Після цього, з метою розповсюдження виготовленої зазначеної фальсифікованої продукції, незаконно використовуючи знаки для товарів, не отримавши від компанії «TheProcter&GamblerCompany» будь-яких дозволів або ліцензій на використання позначень «FAIRY» «ARIEL», « MR. PROPER », «TIDE», діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в період з листопада 2022 року (більш точну дату та час органом досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) по 07.06.2023 року здійснювали продаж на території України, у тому числі на промринку «7 кілометр», що розташований в межах Одеського району, Одеської області даної продукції, отримуючи в такий спосіб незаконний дохід.

У подальшому, в період з 06.06.2023 року по 07.06.2023 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 -є, було виявлено та вилучено вищезазначену продукцію з торговельними знаками товарів «FAIRY» «ARIEL», « MR. PROPER », «TIDE» , яка не є оригінальною продукцією компанії «TheProcter&GamblerCompany», а тому є фальсифікованою продукцією.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , своїми протиправними діями завдали компанії «TheProcter&GamblerCompany» матеріальних збитків на загальну суму 1 560 722,20 грн.

Незважаючи на те, що правоохоронними органами упродовж 2023 року припинялась протиправна діяльність ОСОБА_7 , а також залучених ним осіб щодо незаконного використання знаків для товарів компанії «TheProcter&GamblerCompany», під час виготовлення засобів побутової хімії, вищезазначена група осіб продовжила вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне використання знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», в період часу з 07.06.2023 року по 03.01.2024 року, усвідомлюючи, що в результаті проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_3 -є правоохоронними органами задокументовано обставини виготовлення фальсифікованої продукції компанії «TheProcter&GamblerCompany», вжили заходів щодо конспірації ведення злочинної діяльності, з метою подальшого її здійснення та уникнення за це відповідальності встановленої Законом.

Так, в період часу з 07.06.2023 року по 03.01.2024 року, за адресою: АДРЕСА_3 -є, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснювали виготовлення засобів побутової хімії, а саме: пральних гелів, порошків, засобів для миття посуду та підлоги без маркувань на тарі та зокрема виготовили: засіб для миття посуду у пляшках ємністю 0,5 л - 1 601 одиниця, засіб для миття посуду у пляшках ємністю 1 л - 1 306 одиниць, засіб для миття посуду у каністрах ємністю 5 л - 167 одиниць, рідкий засіб для прання у каністрах ємністю 5,775 л - 37 одиниць, рідкий засіб для прання у каністрах ємністю 5,775 л - 3 одиниці, рідкий засіб для прання у каністрах ємністю 4,43 л - 22 одиниці, порошок для прання у мішках ємністю 6 кг - 15 одиниць, порошок для прання у мішках ємністю 10 кг - 47 одиниць, порошок для прання у коробках ємністю 10 кг - 37 одиниць, порошок для прання у відрах ємністю 10,4 кг - 12 одиниць.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в період часу з 07.06.2023 року по 03.01.2024 року, здійснював наклеювання етикетки з незаконним використанням знаків для товарів «FAIRY» «ARIEL», «TIDE» на вищезазначену продукцію на промринку «7 кілометр» (більш точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), яку зберігав у контейнерах за адресою: АДРЕСА_4 , з метою подальшого збуту.

Так, 03.01.2024 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_4 , було виявлено та вилучено продукцію компанії «TheProcter&GamblerCompany», а саме: засіб для миття посуду «FAIRY» у пляшках ємністю 0,5 л (в асортименті) - 1 601 одиниця, засіб для миття посуду «FAIRY» у пляшках ємністю 1 л (в асортименті) - 1 306 одиниць, засіб для миття посуду «FAIRY» у каністрах ємністю 5 л (в асортименті) - 167 одиниць, рідкий засіб для прання «ARIEL» у каністрах ємністю 5,775 л (в асортименті) - 37 одиниць, рідкий засіб для прання «TIDE» у каністрах ємністю 5,775 л - 3 одиниці, рідкий засіб для прання «TIDE» у каністрах ємністю 4,43 л - 22 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у мішках ємністю 6 кг - 15 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у мішках ємністю 10 кг (в асортименті) - 47 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у коробках ємністю 10 кг (в асортименті) - 37 одиниць, порошок для прання «ARIEL» у відрах ємністю 10,4 кг - 12 одиниць.

Вилучена продукція не є оригінальною продукцією компанії «TheProcter&GamblerCompany», а тому є фальсифікованою продукцією, вартість якої становить 446 793,61 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями, що полягали у незаконному використанні знака для товарів «FAIRY» «ARIEL», «MR. PROPER», «TIDE», ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , завдали компанії «TheProcter&GamblerCompany» матеріальних збитків на загальну суму 2 007 515,81 грн.

За викладених обставин, 13.03.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне використання знака для товарів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Після чого, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що складає 1 514 000 грн.

Наразі сторона обвинувачення звертається до слідчого суді із клопотанням про зміну відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,оскільки, після застосування 20.03.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави, останнім в порушення вимог ч. 6 ст. 182, ст. 205 КПК України кошти на відповідний рахунок не внесені та ухвала суду не виконана, а обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу до підозрюваного продовжують існувати з огляду на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження органом досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На думку сторони обвинувачення, на даний час неефективність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить про наявність підстав для зміни відносно підозрюваного запобіжного заходу на більш суворий запобіжний захід, а саме: на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Поряд з цим сторона обвинувачення на обґрунтування поданого клопотання зазначає, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 та не зменшить до прийнятного рівня зазначені у клопотанні ризики.

У судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання оголосив, підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного зазначив, що матеріали клопотання не містять жодних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину. Зауважив, що підозрюваний виконує всі процесуальні обов`язки, з`являється на всі виклики до органу досудового розслідування та суду. До того ж, захисником наголошено, що слідством не доведено наявність спроможності у ОСОБА_5 внести визначений ухвалою слідчого судді розмір застави. Звернув увагу на те, що його підзахисний має на утриманні неповнолітню доньку, яка проживає разом з ним та потребує матеріального забезпечення та піклування батька.Просив відмовити в задоволенні клопотання, так як вважає клопотання сторони обвинувачення необґрунтованимта застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника та зазначив, що сума застави, яка була визначена слідчим суддею є непомірною для нього та він не має змоги її сплатити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання сторони обвинувачення та матеріали надані стороною захисту, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому суддівважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 15.06.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

За обставин викладених вище 13.03.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне використання знака для товарів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що завдало матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України підтверджується: показаннями допитаних у кримінальному провадженні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , актами ідентифікації продукції, складеними спеціалістами компанії «TheProcter&GambleCompany», висновками проведених судових експертиз у сфері інтелектуальної власності за експертною спеціальністю 13.5 «Дослідження пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг) географічними значеннями», висновками судових експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.9 «Економічні дослідження у сфері інтелектуальної власності», протоколом проведення обшуку від 06.06-07.06.2023 року, протоколом проведення обшуку від 03.01.2024 року, протоколами проведених оглядів мобільного телефону ОСОБА_7 , мобільного телефону ОСОБА_5 , ноутбуку ОСОБА_7 , речовими доказами у кримінальному провадженні, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, що долучені до клопотання вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_5 конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Варто додати, що під час застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчим суддею перевірялась наявність обґрунтованості підозри у вчиненні нимзлочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що складає 1 514 000 грн.

Також підозрюваному ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги ч. 6 ст. 182 КПК України в частині обов`язку не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду, а також те, що зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. Роз`яснено підозрюваному, що в разі невнесення ним або заставодавцем застави, до нього може бути застосований інший більш суворий запобіжний захід.

Оскільки ОСОБА_5 не виконані вимоги ч. 6 ст. 182 КПК України та не надано документів, які підтверджують внесення підозрюваним застави, натомість повідомлено про неспроможність сплатити визначений слідчим суддею розмір застави, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави на більш суворий запобіжний захід, а саме: тримання під вартою без визначення розміру застави.

Поряд з цим, посилання сторони захисту на те, що на даний час не існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є голослівними.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177КПК України, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Встановлюючи існування ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховуєобґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 з пред`явленою йому підозрою не погоджується, від вчинення інкримінованого підозрюваному злочину було завдано матеріальну шкоду у розмірі 2 007 515,81 грн., що може свідчити про те, що останній може мати значну суму коштів та може вдатися до спроб ухилитися від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування. Вказане свідчить про те, що ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 наявний в рамках кримінального провадження.

Твердження сторони захисту про те, що даний ризик відсутній, з огляду на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, так як одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, слідчий суддя приймає до уваги та вважає, що наявність таких зв`язків зменшує ризик переховування, проте не свідчить про його реальну відсутність.

Тож, такий ризик не спростовується і соціальними зв`язками підозрюваного, наявністю сім`ї, відсутністю судимостей та притягнення до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні. Адже можливість бути засудженим у сукупності з достатніми майновими ресурсами для перебування як його, так і сім`ї за межами території України нівелює міцність соціальних зв`язків на території України.

При оцінці наявності ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні. Так, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Поряд з цим, за змістом ч. 11 ст. 615 КПК України як докази в суді можуть бути використані і показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану. Проте хід і результати такого допиту мають фіксуватися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Тому, ризик впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного ОСОБА_5 такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідчий суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, того, що після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання, а також узгодження позиції із іншими підозрюваними.

Отже, викладені обставини дають достатні підстави вважати доведеним ризик впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженими наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду та незаконного впливу підозрюваним на свідків у кримінальному провадженні.

Як вже зазначалося, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що складає 1 514 000 грн.та у разі сплати застави було покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При цьому, підозрюваному ОСОБА_5 було роз`яснено вимоги ч. 6 ст. 182 КПК України в частині обов`язку не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує слідчому, прокурору, суду. Роз`яснено підозрюваному, що в разі невнесення ним або заставодавцем застави, до нього може бути застосований інший більш суворий запобіжний захід.

На цей час підозрюваним ОСОБА_5 не виконані вимоги ч. 6 ст. 182 КПК України. Тобто ОСОБА_5 та його захисник не надали документи, які підтверджують внесення підозрюваним застави, натомість захисних підозрюваного та підозрюваний повідомили про неспроможність сплатити визначений слідчим суддею розмір застави.

Більш суворими запобіжними заходами, у порівнянні із заставою, є: 1) домашній арешт 2) тримання під вартою, а більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з заставою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука.

У клопотанні сторона обвинувачення просить змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (частина 1 статті 183 КПК).

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею - ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду і ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину; його роль у імовірному вчиненні злочину, вік та стан здоров`я підозрюваного.

В той же час, слідчий суддя враховує наведені вище обставини вчинення злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та вагомість встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та зможе запобігти цим ризикам, оскільки ані особисте зобов`язання, ані особиста порука чи домашній арешт про застосування якого просить захисник, не відповідають тяжкості наслідків від вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та вагомості наданих доказів.

Домашній арешт хоч і полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби, проте в обставинах цього кримінального провадження не буде досить дієвим, оскільки лише обмежує пересування особи та не зможе належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Тому у випадку його застосування, з огляду на встановлені слідчим суддею ризики, відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Поряд з цим не може залишатися поза увагою розмір збитків від вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 - у розмірі 2 007 515, 81 грн.

Зважаючи на викладені обставини слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вказаним ризикам.

Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні просили не визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 , проте слідчий суддя не може погодитися з таким висновком сторони обвинувачення з огляду на роль підозрюваного у вчиненні злочину, який йому інкримінується та вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина 4 статті 182 КПК України).

Водночас визначені у ч. 5 ст. 182 КПК України мінімальні і максимальні розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження.

Отже, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

При визначені розміру застави необхідно врахувати: обставини кримінального правопорушення; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Поряд з цим слідчий суддя приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При цьому Європейський суд з прав людини також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

У зв`язку з викладеним, на думку слідчого судді, доцільне буде визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у меншому розмірі, ніж було визначено підозрюваному раніше, однак при цьому, доцільно визначити заставу в розмірі, що перевищує зазначені ст. 182 КПК України межі.

За таких обставин, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, суд приходить до висновку, що він не може бути завідомо непомірним для нього та повинен надавати можливість внести таку заставу, тому варто виходити із співмірності можливості внесення такої застави.

Водночас, розмір застави має надавати впевненість у тому, що вона зможе забезпечити присутність підозрюваного на судовому розгляді, тобто має бути достатнім стримуючим фактором, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Таким чином застава у розмірі 265 (двісті шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 802 420 (вісімсот дві тисячі чотириста двадцять) гривень, на переконання слідчого судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не є непомірною для нього.

Так, на думку слідчого судді застава у вказаному розмірі здатна забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та при цьому не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст. ст.178, 182, 183 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірною, враховуючи фінансовий стан підозрюваної особи.

Слідчий суддя переконаний, що з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні), а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_5 , необхідним є покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182, 183, 193, 196-197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000061 від 15.06.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 13.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 265 (двісті шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 802 420 (вісімсот дві тисячі чотириста двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, МФО - 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 13.05.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись за межі території Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1