Справа № 243/2200/22
Провадження № 1-кп/202/796/2023
УХВАЛА

24 травня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0001863 від 23 грудня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001863 від 23 грудня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02 квітня 2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26 травня 2023 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

Постановою КМУ №383 від 25 квітня 2023 року до 30 червня 2023 року строк дії карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» .

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки суддя ОСОБА_8 , яка є членом колегії суддів, перебуває у щорічній основній відпустці, а строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закінчується 26 травня 2023 року, і відповідно неможливо за вказаних обставин розглянути колегією суддів питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених, суд, з урахуванням п.20-5 Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим одноособово головуючим по справі.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, просив суд продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування клопотання зазначив, що обвинувачені з метою уникнення від відповідальності за вчинені ними злочини можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни останніми їх показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від відповідальності за вчинені злочини, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не мають міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходів.

Обвинувачені у задоволенні клопотання прокурора просили відмовити, зазначивши, що прокурором не було доведено ризиків, на які останній посилається у своє клопотанні як на підставу продовження запобіжного заходу.

Захисники обвинувачених у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просили відмовити, зазначивши, що зазначені прокурором ризики доведені не були та мають характер припущень.

Вислухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинувачених строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, які стали підставою для продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченим у тому числі інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у випадку, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим, у разі визнання їх винуватими у інкримінованих злочинах, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, котрі наразі в суді не допитані, теж неможливо повністю виключити, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню. Однак ці докази мають бути досліджені на більш пізніх етапах судового розгляду справи. Допит потерпілого та свідків судом ще не розпочато.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачені вже притягувались до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, не мають сталого заробітку, офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

При цьому ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК прокурором у судовому засіданні доведений не був.

Разом із цим наявність доведених прокурором ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України дають достатньо підстав вважати, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у разі зміни їм запобіжного заходу, можуть переховуватися від суду та перешкоджати розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити їх належну поведінку.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та осіб обвинувачених, суд вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, який спричинив загибель людей, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.110,315-317,369,371 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22 липня 2023 року включно.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22 липня 2023 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1