ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/989/24 Справа № 215/1144/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у м.Кривий Ріг апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 по ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по 25.03.2024 р.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що вказані ризики, на які посилався слідчий суддя при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та суд при продовженні строку його дії, а також посилається прокурор у клопотанні, продовжують існувати та не зменшилися.

На вказане рішення обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує про свою не згоду з оскаржуваним рішенням. В обґрунтування вказує, що проживає по тій же самій адресі з цивільною дружиною та неповнолітньою дитиною, що не було встановлено досудовим слідством. Вказує, що прокурор навмисно затягує розгляд кримінального провадження, свідки не допитані, справа стоїть на місці, судове слідство триває 1 рік. Просить застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Учасники судового розгляду про час та місце розгляджу апеляційної скарги повідомлені належним чином, від обвинуваченого клопотань про бажання приймати участь у судовому засіданні відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, на адресу апеляційного суду не надходило.

На адресу апеляційного суду надійшло клопотання від захисника ОСОБА_8 яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , у якому просить судове засідання, по розгляду поданої ним апеляційної скарги, яке призначене на 19.02.2024 року провести без її участі, подану ним апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

На підставі викладеного колегія суддів вважає за можливе проводити судове засідання за відсутністю обвинуваченого та його захисника.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Як встановлено з матеріалів провадження, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 продовжено під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, не працює, викладене давало суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідка, які можуть підлягати допиту судом, та вчинити інше кримінальне правопорушення, чим перешкоджати кримінальному провадженню, у зв`язку з чим прийняв відповідне судове рішення, яке не суперечить вимогам закону та загальним засадам кримінального провадження.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність кожного заявленого ризику передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Доводи апелянта про зворотне є безпідставними, а фактично подана апеляційна скарга викликана самим лише недосягненням бажаного результату у виді звільнення з під варти, що в жодному випадку не може бути підставою для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу.

Тяжкість, характер та обставини кримінального правопорушення свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Ураховуючи сукупність обставин, в тому числі стадію судового провадження, а також дані про особу ОСОБА_7 , суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність даних які б свідчили, що зазначені ризики не існують, а більш м`які запобіжні заходи не спроможні забезпечити належний розгляд провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та про необхідність продовження щодо останнього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу надано оцінку в сукупності всім обставинам, в тому числі вагомості наявних доказів, які вказують на обґрунтованість пред`явленого обвинувачення останньому, у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Таких обставин, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Доводи апеляційної скарги, що досудовим слідством не було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 проживає по тій же самій адресі з цивільною дружиною та неповнолітньою дитиною є безпідставними, які не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та стороною захисту не надано доказів міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_7 відсутні достатні стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрані запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Посилання апелянта на тривалість судового розгляду та тривале своє утримування під вартою в даному випадку не спростовує необхідність продовження обраного запобіжного заходу та не утворює підстав для звільнення з під варти та не свідчить про неможливість подальшого застосування даного виду запобіжного заходу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наразі тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованими та виправданими, оскільки виключно в такому виді можливо забезпечити досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 по 25.03.2024 р. без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді