Справа № 495/4903/24
№ провадження 1-кс/495/1226/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2024 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000068 від 21.05.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

В ході досудового розслідування встановлено, що у ОСОБА_4 та не встановлених на даний час осіб, приблизно в середині квітня 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) виник намір на залишення території України, у зв`язку із введення воєнного стану. Так, у осіб виник прямий злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі Державної прикордонної служби України, за сприяння ОСОБА_4 та невстановленим на даний час особам, у незаконному перетині державного кордону України, з використанням наданої йому влади та службового становища.

Враховуючи вищевикладене, достеменно розуміючи, що інспектор прикордонної служби 1-ї категорії групи моніторингу обстановки НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 є службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ДПСУ), здійснює в установленому порядку охорону державного кордону України та забезпечує дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму, Баллукі Абделькарім, за попередньою змовою з групою осіб, 21.04.2024 надав пропозицію ОСОБА_7 , за неправомірну вигоду вчинити в інтересах ОСОБА_4 та інших не встановлених на даний час осіб дій з використанням наданої йому, ОСОБА_7 , влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного пропуску через державний кордон України до Республіки Молдова, поза межами пункту пропуску.

В свою чергу, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_4 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та надалі діяв під їх контролем.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , 28.05.2024 близько 14:00 години зустрівся з ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 та підтвердив пропозицію надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди, зазначивши її розмір, а саме - 2500 доларів США.

Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_4 , 28.05.2024 о 14:10 годині, перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, достовірно знаючи, що інспектор прикордонної служби 1-ї категорії групи моніторингу обстановки НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 є службовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав ОСОБА_7 25 банкнот номіналом 100 доларів США, загальною сумою 2500 доларів США, що станом на 28.05.2024 за офіційним курсом гривні до долару США, встановленим Національним банком України, складає 100753 гривень (сто тисяч сімсот п`ятдесят три гривні), за вчинення останнім, в інтересах ОСОБА_4 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища, а саме за здійснення безперешкодного перетину державного кордону поза межами пункту пропуску до Республіки ОСОБА_8 .

Після передачі грошових коштів, ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

29.05.2024 року на підставі ст. 276 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України за ознаками: пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Сама загроза покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої значно підвищує процесуальні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду з боку підозрюваного у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4 та п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

За таких обставин виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою: запобігти можливим спробам підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, такий як домашній арешт чи особисте зобов`язання, не гарантують запобіганню настанню вищевказаних ризиків, а також можуть впливати на швидкість досудового розслідування та приведе до ризиків порушення розумності строків, оскільки ОСОБА_9 є мешканцем м. Харкова, де зараз проводять активні бойові дії, а тому перебуваючи за місце проживання він не матиме можливості оперативно прибувати за викликом до органу досудового розслідування чи суду, крім того ОСОБА_9 може умисно використовувати зазначене для затягування досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

2 Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначив що особа може вчинити спроби повторно перетнути Державний кордон України.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, адвокат наголосив, що ризики, зазначені органом досудового розслідування є абстрактними та не обґрунтовані належним чином, надав позитивну характеристику за місцем роботи підозрюваного. Окрім того, адвокатом надано договір оренди житлового приміщення від 29.05.2024 згідно якого ОСОБА_10 винаймає у користування строком на 1 рік квартиру

АДРЕСА_3 .

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0000068 29.05.2024 року на підставі ст. 276 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України за ознаками: пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою, в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду від 28.05.2024, в ході якого вилучено грошові кошти неправомірної вигоди, які ОСОБА_4 передав інспектору прикордонної служби 1-ї категорії групи моніторингу обстановки НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.05.2024 під час якого останній повідомив відомі йому обставини вчинення вказаного злочину.

28.05.2024 о 14:15 год. ОСОБА_4 на підставі положень ст.ст. 40, 104, 132, 132, 208-211, 213 КК України було затримано.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_11 протиправних дій, що кваліфікуються за ч.3 ст. 369 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

3.2.1. Переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 4 до 8 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Окрім того, підозрюваний, перебуваючи на волі зможе довести протиправні дії до кінця, тобто незаконно перетнути державний кордон, а тому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є цілком обґрунтованим та реальним.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

3.2.2. Незаконно впливати на свідків, яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань. Дослідивши доводи сторони обвинувачення слідчий суддя погоджується з існуванням зазначеного ризику.

Так, наразі тривають заходи щодо встановлення кола співучасників вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, які допомагали останньому вчинити кримінальне правопорушення. Окрім того, такі співучасники, за вказівкою ОСОБА_4 , можуть знищити будь які докази, які мають значення.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3.2.3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Прокурором у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 може не полишити намірів покинути територію України та з цією метою знайти інших службових осіб, які допоможуть йому в цьому, тобто є ризик, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до абзацу 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зважаючи на те, що особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи наявність ризику переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_10 необхідно застосувати запобіжний захід.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

На думку органу досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Прокурором зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Під час обрання запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що перебуває у молодому віці, зважаючи на те, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків, знищити або сховати речі що мають значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є достатніми та відповідними.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання.

3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 30 травня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Частиною четвертою ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні ОСОБА_10 розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain).

Враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та пов`язану з цим можливість переховуватися від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити та визначити розмір застави з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 27.07.2024 включно.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 28.05.2024 року.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_11 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 30.05.2024 складає 242 240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурора,який здійснює процесуальне керівництво в рамках кримінального провадження або суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення;

- здати на зберігання слідчому СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1