Справа № 346/6959/23
Провадження № 1-кп/346/339/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Івано - Франківської обласної прокуратури про продовження застосування запобіжногозаходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2023 року за № 0000472, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ухвалою вказаного суду від 23.01.2024 року продовжено застосування до обвинуваченого вказаного запобіжногозаходу по 22.03.2024 року.

18.03.2024 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження вказаного запобіжного заходу відносно, в обґрунтування якого зазначає, що продовжують існувати ризики, передбачені пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказане клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 вищевказаного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Така підозра є обгрунтованою та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2023 року близько 17 год 00 хв у приміщенні кімнати будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 між потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (обвинуваченим) на ґрунті довготривалих неприязних відносин виник черговий конфлікт, під час якого обвинувачений неодноразово наніс потерпілому удари руками та ногами в обличчя та голову, після чого останній вийшов з кімнати будинку, та пройшов до місця свого проживання, у кімнату літньої кухні, яка належить до цього житлового будинку.

Однак, обвинувачений, будучи обуреним та розлюченим поведінкою потерпілого, взяв в руки розкладний ніж та пішов у кімнату літньої кухні, де проживав його батько, маючи намір умисно протиправно заподіяти йому смерть, тобто вчинити умисне вбивство.

Того ж дня близько 17 год. 30 хв. обвинувачений, перебуваючи у приміщенні кімнати літньої кухні, де реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого та із застосуванням розкладного ножа наніс йому три удари в область грудної клітки, шиї та правого плеча.

В результаті своїх злочинних дій обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирового шару, клітковини середостіння, II ребра справа з м`язами II міжребер`я , пристінкової плеври, серцевої сорочки грудного відділу аорти, яке супроводжувалось зовнішньою та внутрішньою (в праву плевральну порожнину та серцеву сорочку) кровотечами; колото-різаного поранення шиї з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів; колото-різаного поранення правого плеча з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітковини, м`язів; синців лобної ділянки, верхньої повіки правого ока; садна лобної ділянки, правого надпліччя, правої надбрівної ділянки; крововиливів у м`які тканини голови, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення, що призвело до настання смерті потерпілого на місці вчинення злочину.

Враховуючи наведене, прокурор також зазначає про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст.177 КПК України. Тому щодо обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених підстав.

Обвинувачений та захисник не заперечили проти обрання вказаного запобіжного заходу.

Потерпілі просять вирішити дане клопотання згідно із законом.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів, суд вважає, що підозра в інкримінованих злочинах є достатньо обгрунтованою.

При вирішенні даного клопотання також слід врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину.

Тому слід дійти висновку про неможливість застосування до обвинуваченого на даній стадії кримінального провадження інших, більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків та судових рішень.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає, що обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 27,87,107, 176-178, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України,

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, а саме по 16.05.2024 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя : ОСОБА_1