Єдиний унікальний номер № 285/716/24
Провадження № 1-кп/0285/436/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судовому провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000004 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Новоград-Волинського району Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює не офіційно, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимий: 05.05.2023 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 126 КК України до 120 годин громадських робіт,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 2 КК України,

встановив :

05.05.2023 року ОСОБА_4 вироком Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області, який набрав законної сили 06.06.2023 року , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначено йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

22.05.2023 року після вступу вище вказаного вироку в законну силу, ОСОБА_4 прибув до Новоград-Волинського районного відділу філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області, де йому вручено під особистий підпис підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність у разі ухилення від відбування покарання.

Для відбування покарання засудженого ОСОБА_4 направлено до Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс». Згідно направлення №33/16 від 10.10.2023 року, ОСОБА_4 зобов`язаний прибути до вищевказаного підприємства 11.10.2023 року для відбування покарання у виді громадських робіт, однак не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт.

В подальшому ОСОБА_4 інспектором Новоград-Волинського районного відділу філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області 28.11.2023 року винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно, цього ж дня видано направлення до Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс» №33/16/3915-23 від 28.11.2023, згідно якого ОСОБА_4 зобов`язаний прибути до вищевказаного підприємства 29.11.2023 року для відбування покарання у виді громадських робіт, однак не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причин не з`явився для відпрацювання громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, достовірно знаючи про необхідність відпрацювання громадських робіт, незважаючи на порядок відбування покарання у виді громадських робіт, свідомо ігноруючи покладені на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилення від відбування покарання, у період з 11.10.2023 року по 02.01.2024 року не з`явився для відбування покарання у виді громадських робіт до Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельсервіс» та жодної довідки або повідомлення до Новоград-Волинського районного відділу філії ДУ «Центру пробації» у Житомирській області про поважність причин неявки не пред`явив, тобто не маючи на те законних підстав чи будь-яких поважних причини, умисно, свідомо ухилився від виконання покарання у виді громадських робіт внаслідок чого, не відбув 120 (сто двадцять) годин громадських робіт призначених вироком суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю та надав покази, що вироком суду йому призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт. У подальшому він з`явився до центру пробації, де йому повідомили про порядок виконання призначених громадських робіт та наслідки їх не виконання. Проте для виконання робіт він до установ не з`являвся, так як працював задля матеріального забезпечення свого життя. У вчиненому щиро розкаявся. Обставини, викладні в обвинувальному акті не оспорює, з кваліфікацією погоджується. Просив суворо не карати.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризувався посередньо, на обліку у психоневрологічному та наркотичному відділенні не перебуває, раніше судимий, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням рядку обовязків, передбачених п. 1, 2 ч. 2 ст. 59-1, п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України, бо вважає саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді пробаційного нагляду з покладенням рядку обовязків є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Разом з тим, до покарання за даним вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.05.2023 року.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід не застосовувався та суд не вбачає підстав його застосування.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та обрати йому покарання за цим законом у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.ст. 71, 72 КК України до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.05.2023 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків 1 (один) рік 30 (тридцять) днів пробаційного нагляду.

Згідно п. 1, 2 ч. 2 ст. 59-1, п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися.

Речові докази: особову справу засудженого ОСОБА_4 № 17/2023, яка залишена для зберігання при матеріалах кримінального провадження - повернути до Звягельського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1