Провадження № 1-кс/344/4869/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000991, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по матеріалах кримінального провадження внесеного 14.04.2024 до ЄРДР № 0000991, за підозрою ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.04.2024, при невстановлених слідством обставинах та часі, ОСОБА_5 перебуваючи по вул. Вовчинецька, у м. Івано-Франківську, побачив банківську карту АТ «Універсал Банк», держателем якої є ОСОБА_7 , яку остання поспішаючи загубила. В цей час, у ОСОБА_5 виник протиправний умисел на привласнення вказаної карти, з метою подальшого викрадення із неї грошових коштів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, з корисливих ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, привласнив банківську карту АТ «Універсал Банк» емітовану на ім`я потерпілої ОСОБА_7 .

Того ж дня, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення, шляхом викрадення грошових коштів із рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк», яку він перебуваючи по вул. Вовчинецька, у

м. Івано-Франківську, привласнив передав її своєму знайомому ОСОБА_8 просивши останнього придбати товар, вартість якого оплатити вказаною банківською картою.

Того ж дня, перебуваючи у магазині «Польська крамниця», приблизно о 19 год 26 хв, ОСОБА_8 придбав товар оплативши його вартість за допомогою банківської карти, яку отримав від ОСОБА_5 , після чого повернув її останньому. В подальшому, ОСОБА_5 перебуваючи у магазині «Польська крамниця шляхом придбання товару, таємно викрав із рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк, грошові кошти в сумі 160 гривень.

Цього ж дня, в період часу з 19 год 31 хв по 19 год 34 хв,

ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Люкс Маркет», шляхом придбання товару, таємно викрав із рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк», грошові кошти на загальну суму 636 гривні.

З метою продовження своєї протиправної діяльності, спрямованої на досягнення єдиної мети, а саме незаконного збагачення шляхом таємного викрадення грошових коштів із рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк», яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину «Гуртові ціни Алкоголь» ТзОВ «Овація № 266», в період часу з

19 год 46 хв по 19 год 52 хв, шляхом придбання товару, таємно викрав із рахунку вказаної банківської карти АТ «Універсал Банк» грошові кошти на загальну суму 947,30 гривень.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілій

ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1818,30 гривень.

Окрім цього, 17.06.2024, приблизно 10 год 07 хв, ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_1 побачив велосипед «Conway Dirt 6020», який належить ОСОБА_9 та який її неповнолітній син ОСОБА_10 залишив без нагляду неподалік магазину «Кльова точка». В цей час, у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел на таємне вказаного велосипеду.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_5 в період дії на території України воєнного стану, підійшов до сходів, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипеду «Conway Dirt 6020» чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 4000 гривень.

17 червня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кк України,.

В подальшому досудове розслідування внесене до ЄРДР за

№ 0001586 та досудове розслідування внесене до ЄРДР за

№ 0001596 об`єднано до кримінального провадження

№ 0000991, та 19.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, непрацюючий, не одружений, судимий: 18.03.2002 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за

ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 103, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців; 07.09.2004 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст. 15, ч. 2 т. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців із конфіскацією майна; 05.06.2008 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; 27.03.2012 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185,

ст. 69, ст. 70 КК України до покарання у виді шість років позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.12.2017 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох місяців арешту; 11.10.2019 Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти місяців арешту; 16.03.2020 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотири роки шість місяців позбавлення волі; 28.07.2021 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотири роки сім місяців позбавлення волі.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, що містяться у протоколах: огляду предмету (відеозапису), пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, огляду предмету (відеозапису) за участю свідка ОСОБА_11 , оглядом предмету (відеозапису) за участю свідка ОСОБА_12 , огляду предмету (відеозапису), огляду предмету (відеозапису) за участю свідка ОСОБА_10 , пред`явленням речі для впізнання потерпілій, пред`явлення речі для впізнання неповнолітньому свідку; показаннями потерпілих

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює неминучість покарання за його вчинення. Також підозрюваний немає місця реєстрації та постійного місця проживання.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово в минулому вчиняв корисливі злочини, офіційно не працює, немає постійного джерела прибутку, немає стійких соціальних зв`язків. Будучи раніше неодноразово судимим за умисні кримінальні правопорушення, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, не зробив правильних висновків, а повторно вчинив нові умисні корисливі кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю, що застосування менш суворого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили клопотання задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення даного клопотання, просили обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді триманя від вартою з визначенням застави.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

17 червня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кк України,.

В подальшому досудове розслідування внесене до ЄРДР за

№ 0001586 та досудове розслідування внесене до ЄРДР за

№ 0001596 об`єднано до кримінального провадження

№ 0000991, та 19.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що зміст матеріалів кримінального провадження, які додано до клопотання, свідчить про те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, які містяться у матеріалах справи, а саме відомостями, що містяться у протоколах: огляду предмету (відеозапису), пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, огляду предмету (відеозапису) за участю свідка ОСОБА_11 , оглядом предмету (відеозапису) за участю свідка ОСОБА_12 , огляду предмету (відеозапису), огляду предмету (відеозапису) за участю свідка ОСОБА_10 , пред`явленням речі для впізнання потерпілій, пред`явлення речі для впізнання неповнолітньому свідку; показаннями потерпілих

ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з певною ймовірністю може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює неминучість покарання за його вчинення. Також підозрюваний немає місця реєстрації та постійного місця проживання;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово в минулому вчиняв корисливі злочини, офіційно не працює, немає постійного джерела прибутку, немає стійких соціальних зв`язків. Будучи раніше неодноразово судимим за умисні кримінальні правопорушення, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, не зробив правильних висновків, а повторно вчинив нові умисні корисливі кримінальні правопорушення.

В ході розгляду клопотання стороною захисту не спростовано існування ризиків, на які покликається слідчий у поданому клопотанні, і слідчий суддя вважає такі ризики наявними.

Всі доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Крім того, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

В ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя дійшов переконання, що в даному кримінальному провадженні, враховуючи конкретні його обставини та інкриміновану ОСОБА_5 участь у кримінальному правопорушенні, неможливим є застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як, наприклад, домашній арешт, як про це клопотали підозрюваний та його захисник, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам та не сприятиме на даному етапі досудового розслідування виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, враховуючи також і виховну мету застосування запобіжного заходу щодо особи підозрюваного, слідчий суддя вбачає за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує і спосіб винення інкримінованих підозрюваному дій, та, зокрема, і те, що після оголошення йому первинної підозри, він підозрюється до вчинення нових злочинних дій (що підозрюваний самостійно визнає), тобто не бажає ставати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629-631 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260,261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його вік, стан здоров`я, відсутність офіційного доходу.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, вважаю за необхідне визначити заставу в межах 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 гривень 00 коп., гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, за висновком слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах 30 (тридцяти ) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840,00 грн. гривень, з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання, і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 14 серпня 2024 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Розмір застави визначити в межах 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 90 840 гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду Івано-Франківської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Галина ДОМБРОВСЬКА

Повний текст ухвали складено і підписано 20.06.2024 року.