Справа № 635/2041/24
Провадження по справі №1-кс/635/637/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області

ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів з визначенням розміру застави у виді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.02.2024 ОСОБА_5 перебуваючи у 2 вагоні електропотягу «Лихачова-Харків», який їхав в сторону м. Харкова, приблизно о 14:38, побачив незнайомого йому чоловіка, який тримав в руках мобільний телефон та в нього виник раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на відкрите викрадення даного мобільного телефону. В подальшому, коли електропотяг зупинився на станції «Міст» Харківського району, Харківської області в м. Мерефа, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, підійшов до раніше невідомого чоловіка та ривком вихопив з його рук мобільний телефон, тим самим відкрито заволодів мобільним телефоном «Redmi 10 C», зеленого кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №986/24 від 21.02.2024, становить 5544,00 грн. Після цього, ОСОБА_5 з відкрито заволодівшим майном з місця злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

21 лютого 2024 року ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано та в подальшому 21.02.2024 повідомлено про підозру.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозри підтверджується наступними доказами: заява про вчинення кримінального правопорушення від 20.02.2024; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.02.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому від 21.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 21.02.2024; протокол огляду речей від 21.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.02.2024; протокол пред?явлення для впізнання за фотознімками свідку від 21.02.2024; постанова про визнання речових доказів від 21.02.2024; рапорт від 21.02.2024; протокол затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину від 21.02.2024.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав.

Так, метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення, а саме:

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, характеру та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та даних особи підозрюваного, відносно останнього, має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави у 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, звернув увагу на те, що він не знав, що потерпілий є особою похилого віку.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію підзахисного, разом з цим в противагу посиланням прокурора на відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 соціальних зв`язків повідомила, що в нього є батько, мати та сестра.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані суду докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000218 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.186 КК України.

21 лютого 2024 року о 12 годині 40 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ч.4 ст.208 КПК України.

21 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у своїй сукупності, а саме: заява про вчинення кримінального правопорушення від 20.02.2024; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.02.2024; протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому від 21.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 21.02.2024; протокол огляду речей від 21.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.02.2024; протокол пред?явлення для впізнання за фотознімками свідку від 21.02.2024; постанова про визнання речових доказів від 21.02.2024; рапорт від 21.02.2024; протокол затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину від 21.02.2024.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності, вчиненого в умовах воєнного стану.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що останній є громадянином України, уродженцем с. Таранівка Зміївського району, Харківської області, не одруженим, офіційно не працюючим, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимим 17.10.2019 Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік., крім того, відносно ОСОБА_5 до суду направлено чотири обвинувальні акти, зокрема: 10.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України;06.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України; 20.10.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України; та 16.01.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, фактично проживає не за місцем своєї реєстрації, вчинив корисливий кримінальний злочин проти власності стосовно особи похилого віку в умовах воєнного стану, за який передбачено позбавлення волі на строк до 10 років, крім того, будучи раніше судимим за злочини проти власності, та знаючи, що відносно нього до суду направлено ще чотири обвинувальні акти за вчинення корисливих злочинів. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, а ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності та щоб останні не давали свідчення в суді або змінили раніше надані покакази, він може здійснювати незаконний вплив на них шляхом шантажу чи залякування, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки постійного місця роботи не має, також не має стабільного та постійного заробітку, раніше притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, після чого чотири обвинувальні акти направлені до суду за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, і вчинив новий злочин, що в свою чергу свідчить про схильність до вчинення однорідних правопорушень. Враховуючи зазначені обставини та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів, слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому кримінальному правопорушенні та може вчинити новий злочин у сфері злочину проти власності.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, впливати на потерпілого та свідків, та вчинити новий злочин. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у межах строку досудового розслідування у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 квітня 2024 року включно, з визначенням розміру застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного стосовно того, що він не знав, що потерпілий є особою похилого віку, та посилання захисника на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, не є безумовними підставами для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 квітня 2024 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 20 квітня 2024 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів в сумі 60560,00 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят), які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на ст.слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 26 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1