ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/4516/23 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1125/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА

Іменем України

01 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харків в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01.02.2024 року стосовно ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції вказав, що передумовою дострокового звільнення є саме бездоганна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання, а не лише позитивна характеристика засудженого. Проте, такої поведінки засудженого ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу, та застосувати стосовно нього положення ст. 81 КК України, тобто умовно-достроково звільнення.

Вислухавши доповідь судді, думки засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ст. 81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом вказаної норми є правом, а не обов`язком суду. І це право суд реалізує, спираючись на дані, які свідчать про доведення виправлення засудженого.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п. 17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.07.2019, прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» 09.05.2023. За час відбування покарання два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності за неввічливе ставлення, вживання жаргонних та нецензурних слів, збереження заборонених предметів оголошена догана та карцер 5 діб, заохочень не має.

Відповідно до характеристики ОСОБА_8 ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як середній. Також зазначено, що засуджений зловживав спиртними напоями та в стані алкогольного сп`яніння здатен вчинити злочин. Даний фактор впливає на ризик вчинення повторного кримінального правопорушення. Засуджений не вмотивований до змін та самовдосконалення.

Відповідно до довідки, наданої бухгалтером, за вироком суду у засудженого ОСОБА_8 маються процесуальні витрати на користь держави у суму 715,00 грн., фізичної особи - 23 260,00 грн. Станом на 29 серпня 2023 року засудженим ОСОБА_8 зазначені витрати погашені не були, утримань з особового рахунку засудженого не здійснювалось.

Зі змісту рішення дисциплінарної комісії установи 07.06.2023 року, вбачається, що при розгляді питання щодо можливого застосування статей 100, 101 КПК України за відбуттям 1/3 призначеного строку покарання комісією було відмовлено в застосуванні заохочувальної норми як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Питання щодо можливого застосування статті 81 КК України було розглянуто 26.07.2023 року. Засудженому відмовлено у застосуванні передбаченої законодавством заохочувальної норми, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Таким чином суд констатує, що станом на 07.06.2023 та 26.07.2023 засудженому ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні заохочувальної норми, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Наявність заохочень, сама по собі, не доводить виправлення засудженого в розумінні положень частини другої ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

З огляду на вище приведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а наведені захисником обставини враховані судом при ухваленні рішення.

Звідси, оскільки судом при постановленні ухвали не допущене порушення вимог чинного процесуального та матеріального законодавства,то апеляція захисника не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 407, 409, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01.02.2024 стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді