Ухвала

іменем України

02 травня 2024 року

м. Київ

справа № 554/1931/23

провадження № 51-2314 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 ,

встановила:

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією майна.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що на початку січня 2023 року у нього виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів з корисливих мотивів - отримання грошових коштів.

На реалізацію свого злочинного наміру, на початку січня 2022 року ОСОБА_4 , використовуючи можливості власного мобільного терміналу марки Xiaomi Redmi 9А (ІМЕІ1: НОМЕР_1 ), використовуючи картку мобільного оператору НОМЕР_2 через мобільний застосунок у месенджері «Telegram» (багатоплатформенному клауд-месенджері для смартфонів планшетів та ПК, який дозволяє обмінюватися текстовими, голосовими та відеоповідомленнями, наліпками та фотографіями, файлами багатьох форматів), зв`язався з невстановленими особами під нік-неймом «ІНФОРМАЦІЯ_2»), з пропозицією у вигляді співпраці щодо розповсюдження наркотичних засобів на території м. Полтави шляхом так званих «закладок» - приховуванням від сторонніх осіб заздалегідь виготовлених та розфасованих особливо небезпечних наркотичних засобів на відкритій місцевості у вільно доступних місцях з можливістю подальшого їх знайдення шляхом отримання особою, яка придбає наркотичні засоби, географічних координат місцевості або фотографій місця приховування наркотичних засобів.

У відповідному каналі месенджеру «Telegram» ОСОБА_4 з невстановленою особою у цей час було обговорено усі умови щодо подальшого розповсюдження наркотичних засобів на території м. Полтави: часу, місця і способу отримання наркотичних засобів речовин, можливих місць приховування на території м. Полтави (території, на які будуть вказувати додатково), а також оплати за виконану роботу ОСОБА_4 та досягнуто домовленості про отримання 80 грн. за кожне успішне виконання завдання, що виражалося у прихованні на місцевості однієї так званої «закладки» та подальше направлення повідомлення у месенджері «Telegram» оператору «ІНФОРМАЦІЯ_2») географічних координат місцевості, фотографій місця приховування, інших даних з місцем зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

Погодившись на вказані умови, ОСОБА_4 з корисливих мотивів пристав на пропозицію невідомих осіб на незаконні придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів шляхом «закладок».

На реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що вказані речовини є наркотичними, а їх обіг забороненим, 05 січня 2023 року, орієнтуючись на фото та координати у лісовому масиві, поблизу будинку АДРЕСА_1 , забрав попередньо виготовлений невстановленими особами наркотичний засіб канабіс у формі «закладок» в кількості 40 штук загальною масою 42,393г, розфасовані у полімерні прозорі пакети, для подальшого здійснення їх зберігання та приховування на відкритій місцевості на території м. Полтави шляхом так званих «закладок» з подальшим направленням повідомлень про географічні координати місцевості, фотографій їх місця приховування чи інших даних з місцем зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто подальшого незаконного збуту.

Таким чином, 05 січня 2023 року ОСОБА_4 , незаконно придбав з метою подальшого збуту у невстановлених досудовим розслідуванням осіб особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 42,393г.

Із загальної кількості незаконно придбаного особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого збуту, у період часу з 05 січня 2023 року до 12 січня 2023 року, на час підшукання місця для подальшого приховування вказаного наркотичного засобу, ОСОБА_4 незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 39,891 г. у 37 згортках при собі, а саме у куртці чорного кольору марки «HYIV» та куртці оливкового кольору марки «BLEND».

Крім того, 12.01.2023, перебуваючи на території лісового масиву, поряд з парком «Скорботної матері», ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, реалізуючи свій умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, з корисливих мотивів - отримання грошової винагороди за виконану роботу у вигляді незаконного зберігання з метою збуту наркотичних засобів, приховав заздалегідь приготовлений та розфасований особливо небезпечний наркотичний засіб на відкритій місцевості у вільнодоступному місці - на земельній ділянці із географічними координатами: широта «49.578745», довгота «34.530533», один полімерний зіп-пакет, перемотаний ізоляційною стрічкою з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 0,811 г, тобто, умисно, повторно незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб з метою подальшого збуту, попередньо незаконно придбавши її у невідомих осіб з метою збуту.

Окрім цього, 12.01.2023, перебуваючи на території лісового масиву, поряд з парком «Скорботної матері», ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, реалізуючи свій умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, з корисливих мотивів - отримання грошової винагороди за виконану роботу у вигляді незаконного зберігання з метою збуту наркотичних засобів, приховав заздалегідь приготовлений та розфасований особливо небезпечний наркотичний засіб на відкритій місцевості у вільнодоступному місці - на земельній ділянці із географічними координатами: широта «49.579798», довгота «34.529478», один полімерний зіп-пакет, перемотаний ізоляційною стрічкою з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 0,834 г, тобто, умисно, повторно, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб з метою подальшого збуту, попередньо незаконно придбавши її у невідомих осіб з метою збуту.

Також, 12.01.2023, перебуваючи на території лісового масиву, поряд з парком «Скорботної матері», ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, реалізуючи свій умисел на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, з корисливих мотивів - отримання грошової винагороди за виконану роботу у вигляді незаконного зберігання з метою збуту наркотичних засобів, приховав заздалегідь приготовлений та розфасований особливо небезпечний наркотичний засіб на відкритій місцевості у вільнодоступному місці - на земельній ділянці із географічними координатами: широта «49.580062», довгота «34.529418», один полімерний зіп-пакет, перемотаний ізоляційною стрічкою з речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 0,857 г, тобто, умисно, повторно, незаконно зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб з метою подальшого збуту, попередньо незаконно придбавши її у невідомих осіб з метою збуту.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року змінено в частині призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України додаткове покарання у виді конфіскації частини майна, належного йому на праві власності.

У своїй касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить закрити кримінальне провадження на підставі ст. 284 КПК України.

На обґрунтування своїх доводів захисник зазначає про те, що кримінальне провадження підлягало закриттю, у зв`язку із тим, що:

- документ, спрямований до Октябрського районного суду м. Полтави 06 березня 2023 року, як обвинувальний акт, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, не містить назви, найменування кримінального провадження, у ньому відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та відсутнє формулювання обвинувачення, а тому обвинувачениц не був належним чином поінформований щодо сутності та характеру обвинувачення;

- у зв`язку із викладеними порушеннями, у вказаному кримінальному провадженні не дотримані загальні положення закінчення досудового розслідування, встановлені ст. 283 КПК України, оскільки досудове розслідування мало бути закінченим 13 березня 2023 року;

- строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчилися, а тому кримінальне провадження підлягало закриттю.

Також у касаційній скарзі захисник зазначає, що:

- апеляційний суд на вищеперелічені доводи сторони захисту уваги не звернув та не надав оцінки таким обставинам, чим допустив істотні порушення кримінального процесуального закону;

- оскаржувані рішення ухвалені без врахування правових позицій Верховного Суду, рішень ЄСПЛ, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 9, ст. 434-1 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, оскільки обвинувальний акт до суду так і не був спрямований, захисник вказує, що судами попередніх інстанцій, за наявності підстав для закриття провадження його не було закрито, а тому вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року та ухвала Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року підлягають скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 436 КПК України, ст. 440, ст. 284 КПК України.

Перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися ст. ст. 412-414 цього Кодексу.

Надаючи оцінку доводам захисника щодо ухвалення оскаржуваних рішень без врахування правових позицій Верховного Суду, рішень ЄСПЛ, що, на його думку, не відповідає вимогам ч. 5 ст. 9, ст. 434-1 КПК України, колегія суддів зауважує про їх непереконливість, оскільки конкретних рішень, які не взяті судами до уваги при ухваленні рішень, у касаційній скарзі не наводить, що свідчить про безпідставний характер таких доводів.

При цьому, оцінюючи доводи захисника щодо необхідності закриття кримінального провадження судами, Суд вважає за необхідне зауважити про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

При цьому, як визначено приписами ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду, та після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, що кореспондується із нормами ч. 1 ст. 316 КПК України.

Аналізуючи зазначені приписи кримінального процесуального закону якими визначена чітка послідовність дій суду під час підготовчого провадження, слід зауважити, що ухвала про призначення обвинувального акту до судового розгляду постановляється судом лише у разі виконання завдань, встановлених ст. 314-315 КПК України, одним з яких є і перевірка відповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень (справа №554/1931/23), ухвалою від 19 квітня 2023 року судом ухвалено рішення про призначення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні.

Водночас, як вбачається зі змісту зазначеної ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 19 квітня 2023 року, питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду вирішувалося судом за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 , при цьому, жодних клопотань щодо невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України та/або заперечень щодо можливості його призначення до судового розгляду стороною захисту не заявлялось.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, тому дійшов обґрунтованого висновку про можливість його призначення до судового розгляду, та у колегії суддів відсутні підстави для визнання такого рішення необґрунтованим.

Крім того, як вбачається із вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року, судовий розгляд кримінального провадження проведений за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та мотивуючи проведення судового розгляду саме у такий спосіб, суд зауважив, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся у скоєному, не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, правильно розуміє зміст обставин кримінального провадження, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, у зв`язку із чим, вважав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Таким чином, Судом встановлено, що під час підготовчого провадження та судового розгляду стороною захисту не ставилося питання щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та подання його до суду поза межами строку досудового розслідування, крім того, обвинуваченим ОСОБА_4 не заперечувалися обставини, викладені у ньому, не оспорювалось формулювання обвинувачення та правильність кваліфікації дій останнього, у зв`язку із чим, твердження захисника щодо відсутності належного інформування обвинуваченого про сутність та характер обвинувачення колегія суддів вважає необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, що з огляду на вищезазначені положення, передбачені ст. 314-315 КПК України, невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, оскільки оцінка відповідності обвинувального акта вимогам КПК України відноситься до повноважень суду першої інстанції і лише на стадії підготовчого провадження.

Щодо твердження захисника про недотримання положень щодо закінчення досудового розслідування та з огляду на вказані у касаційній скарзі обставини про наявність підстав для закриття провадження, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 вказаної статті, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Таким чином, однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду із обвинувальним актом, що і було здійснено прокурором у даному кримінальному провадженні.

При цьому, у поданій касаційній скарзі захисник, стверджуючи що кінцевий строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливав 13 березня 2023 року та посилаючись на наявність підстав для закриття кримінального провадження, допускає суперечності та не мотивує, яким чином стороною обвинувачення було порушено строки досудового розслідування при зверненні із обвинувальним актом до суду, з огляду на те, що обвинувальний акт до суду поданий 06 березня 2023 року, про що особисто вказує захисник у касаційній скарзі, тобто у межах двомісячного строку із дня повідомлення особі про підозру.

Що стосується доводів захисника про відсутність оцінки вказаних доводів з боку суду апеляційної інстанції, колегія суддів зауважує, що такі твердження на увагу не заслуговують, з огляду на таке.

Зокрема, ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року розглядалася апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_4 , в якій останній просив суд скасувати вирок суду першої інстанції, та застосувати до нього положення ст.75 КК України.

При цьому, також розглядалась апеляційна скарга прокурора, в запереченнях на яку, захисник висловила прохання до суду про скасування вироку та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .

Мотивуючи своє рішення, колегія суддів апеляційної інстанції окремо зауважила про заперечення захисника, зазначивши, що відповідно до ст. 402 КПК України заперечення можуть бути подані на апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції, натомість зі змісту зазначених заперечень колегією суддів вбачалося, що адвокат не погоджувалась із винесеним вироком суду, тобто ставила питання, які повинні ставитись в апеляційній скарзі. З огляду на зазначене, вказані заперечення захисника колегією суддів апеляційного суду до уваги не бралися. При цьому, окремо судом апеляційної інстанції було наголошено, що заперечення стосуються фактичних обставин справи, які за згодою сторін, судом не досліджувались.

З наведеним погоджується і колегія суддів Верховного Суду та зауважує, що наведені в касаційних скаргах доводи захисника не ставлять під сумнів правильності висновків судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях і не містять переконливих обґрунтувань, які би давали підстави Верховному Суду безспірно стверджувати, що такі судові рішення постановлено без додержання положень статей 370, 374, 419 КПК.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що висновки судів попередніх інстанцій про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, належним чином мотивовані, тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили або могли перешкодити судам ухвалити законне та обґрунтоване рішення при розгляді даного кримінального провадження, не встановлено, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги захисника про необхідність закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України, є необґрунтованими, а відтак, відсутні підстави для задоволення вимог касаційної скарги захисника.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 01 серпня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 25 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3