Справа № 191/1959/21
Провадження № 1-кп/191/126/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000315 від 17.06.2021 від року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.05.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 28.12.2017 року від відбуття покарання звільнений на підставі ст. 1 «в» ЗУ «Про амністію 2016 року»;

- 15.11.2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

- 29.04.2020 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Затриманий 27 квітня 2021 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в силу ст. 89 КК України, маючи не зняті та не погашені в установленому порядку судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, для себе належних висновків не зробив, і не відбувши покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2020 року, що набрав законної сили 30.05.2020 року, на виконання якого ОСОБА_3 був затриманий 27.04.2021 року, знову повторно вчинив корисливий злочин, проти власності громадян, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Так, ОСОБА_3 у 20-х числах лютого 2021 року, з метою реалізації свого прямого злочинного умислу, направленого на таємне, викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, прибув на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 .

Далі, у 20-х числах лютого 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи на вказаній території, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до приміщення будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер та в тому, що у вказаному будинку ніхто не проживає, діючи умисно, із корисливого мотиву викрав бетонозмішувач марки «Forte» EW 9180, об`єм барабану 180 л, вартість якої згідно висновку експерта №1797/21 від 28.05.2021 року становить 4030 грн. 72 коп., компресор марки «EUROTEC Germany» модель ТР-309 ємкістю 50 л у корпусі синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 2048/21 від 18.06.2021 року становить 3154 грн. 00 коп., котрі належать ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальні збитки на зазначену суму.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення пішов та розпорядився ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, зазначив, що йому зателефонував ОСОБА_7 та запропонував продати бетономішалку. Він зателефонував ОСОБА_8 та запропонував йому купити бетономішалку. Компресора він взагалі не бачив. Бетономішалка була на колесах з двигуном, колір її він не пам`ятає. Він йшов попереду, а Смірський тягнув бетономішалку позаду, це було о 21-22 годині вечора та було вже темно. Продали за 1000 грн, кошти він повернув ОСОБА_9 . Потім, після допиту свідка ОСОБА_10 змінив пояснення та пояснив, що також пропонував купити компресор ОСОБА_11 , але зазначив, що він лише продавав викрадене майно.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи знаходиться заява, в якій він вказав про розгляд справи без його участі, зазначивши, що матеріальну шкоду йому відшкодовано, цивільний позов заявляти не буде.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що в лютому 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 запропонував йому купити за 1200 грн. бетономішалку «Форте» на 180 літрів, червоного кольору, яку ОСОБА_3 привіз до нього разом зі ОСОБА_7 , який казав, що вона належить його братові, і той хоче придбати собі нову. Гроші в сумі 1200 грн. напевно передав обвинуваченому ОСОБА_3 . Через декілька днів ОСОБА_12 продав вказану бетономішалку ОСОБА_14 за 1500 грн., бо вона займала багато місця в його гаражі.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого ОСОБА_3 не знає. На початку березня 2021 року він придбав за 1500 грн. у ОСОБА_12 бетономішалку на 180 літрів, в робочому стані. Про те що вона викрадена, ОСОБА_14 не знав. Потерпілий ОСОБА_6 проживає в сусідньому під`їзді, де ОСОБА_14 робив ремонт.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 від дачі пояснень відмовився, але зазначив, що він нічого не крав.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що він не пам`ятає події які були у лютому 2021 року. Можливо він і чув як розмовляли ОСОБА_17 та ОСОБА_7 про бетономішалку, але про яку і що він не пам`ятає. Підтвердити причетність ОСОБА_3 до вчинення крадіжки не має можливості.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що з ОСОБА_19 він знайомий та пам`ятає, як у лютому 2021 року, у вечірній час, він йшов по АДРЕСА_2 та побачив як ОСОБА_17 витягнув бетономішалку червоного кольору з двору по АДРЕСА_2 , знаючи, що він там не проживає, оскільки ОСОБА_17 проживає на АДРЕСА_1 , при цьому компресор вже лежав за двором. Потім компресор поклав на бетономішалку зверху та потягнув. ОСОБА_17 був там один та потягнув в сторону вул. Центральної в м. Синельникове. ОСОБА_3 бачив за 15 метрів та впізнав по обличчю, оскільки добре його знає.

Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що у лютому 2021 року, на АДРЕСА_3 , обвинувачений йому повідомив, що є можливість придбати компресор, бетономішалку, шуруповерт, але його зацікавив лище компресор. ОСОБА_17 зазначив, що це майно ОСОБА_20 , брата Миколи «Піпи» і воно в ломбарді. ОСОБА_17 зазначив, що вартість компресора 1500-2000 грн. Він зателефонував ОСОБА_20 , прізвище не пам`ятає і домовився про купівлю компресора, який йому привіз ОСОБА_20 разом з ОСОБА_11 , потім він їм передав кошти в сумі 1500 грн. та забрав компресор.

Суд вважає, що не зважаючи на невизнання своєї винуватості, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі під час розгляду справи дослідженими судом доказами та оціненими ним за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом.

Винуватість обвинувачуваного підтверджується наступними доказами.

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.03.2021 року згідно якого ОСОБА_6 повідомив, що в період часу з 28.10.2020 року по 06.03.2021 року невстановлені особи, шляхом проникнення до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , викрали бетономішалку, дрель, компресор, розвідні та звичайні ключі та інші інструменти (т.2 а.с. 12);

- протоколом огляду місця події від 07.03.2021 року, з фототаблицею, за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено наявність пошкодженого вікна, зі слідами віджиму, яке на момент огляду було зачиненим (том 2 а.с.14-16);

- протоколом огляду предмету від 30.04.2021 року де об`єктом огляду є бетонозмішувач марки «Forte» EW 9180, об`єм барабану 180 л, барабан червоного кольору ( т.2 а.с. 26).

- протоколом огляду предмету від 23.06.2021 року де об`єктом огляду є компресор марки «EUROTEC Germany» модель ТР-309 ємкістю 50 л у корпусі синього кольору ( т. 2 а.с. 58).

- висновком експерта №1797/21 від 28.05.2021 року, встановлено ринкову вартість бетонозмішувача марки «Forte» EW 9180, об`єм барабану 180 л, у сумі 4030 грн. 72 коп. (том 2 а.с.36-38)

- висновком експерта №2048/21 від 18.06.2021 року, встановлено вартість компресора марки «EUROTEC Germany» модель ТР-309 ємкістю 50 л у корпусі синього кольору, у сумі 3154 грн. 00 коп. (том 2 а.с.52-55);

- постановами слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.04.2021 року, від 23.06.2021 року про визнання речовими доказами бетонозмішувача марки «Forte» EW 9180, об`єм барабану 180 л; компресора марки «EUROTEC Germany» модель ТР-309 ємкістю 50 л у корпусі синього кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 (том 2 а.с.27, 46, 59, 60).

Суд ставиться критично до показів обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо непричетності до скоєння злочину. Оскільки його покази спростовуються свідченнями свідка ОСОБА_18 , який безпосередньо бачив обвинуваченого, який витягував з домоволодіння потерпілого бетономішалку червоного кольору та компресор поклав зверху та потягнув до АДРЕСА_1 . При цьому свідок зазначив, що впізнав обвинуваченого за обличчям, так як добре його знає, більш того зазначив, де саме проживав обвинувачений до затримання. Підстави омовлювати обвинуваченого ОСОБА_3 , свідком ОСОБА_18 судом не встановлено, оскільки сам обвинувачений зазначив, що не знайомий зі свідком. Крім того обвинувачений взагалі заперечував свою причетність до крадіжки компресора та зазначав, що взагалі не знає про що йде мова, але змінив свої покази лише після допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що саме обвинувачений пропонував йому придбати компресор за 1500-2000 грн. та повідомив суду, що він лише продавав викрадене майно. Також причетність до крадіжки ОСОБА_7 , про що було зазначено обвинуваченим, також не була встановлена в судовому засіданні, оскільки останній хоча і відмовився від надання показів в судовому засіданні, але заперечував свою участь у крадіжці.

Невизнання вини обвинуваченим, суд оцінює як спосіб захисту. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочинну, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу винуватого, відсутність обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не працює, на своєму утриманні осіб не має, за місцем проживання характеризується посередньо, знаходиться під наглядом лікаря-нарколога, звертався за амбулаторною допомогою, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, згідно зі ст.ст. 66, 67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, також враховано, ту обставину, що обвинувачений не визнає вину, тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_23 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 185 КК України. Крім того остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України, так як злочин вчинено ним до повного відбуття покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2020 року, що набрав законної сили 30.05.2020 року, на виконання якого ОСОБА_3 був затриманий 27.04.2021 року. Невідбутий строк ОСОБА_3 на час ухвалення вироку складає 1 місяць 10 днів.

Строк покарання ОСОБА_3 обраховувати з дати ухвалення вироку у даній справі, тобто з 17 квітня 2024 року, оскільки затримання 27.04.2021 року ОСОБА_3 відбулося в порядку виконання іншого вироку, а саме вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2020 року, що набрав законної сили 30.05.2020 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався, а тимчасове переведення до слідчого ізолятора для розгляду кримінального провадження, що є предметом судового розгляду, не є запобіжним заходом в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно із ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому п. «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України визначено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Разом з тим, як передбачено вимогами ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», що набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України.

Відповідно до правого висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Тобто, на час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 діяла редакція закону, яка не передбачала зарахування у строк покарання строку перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з пунктом 12 частини 1статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Проте, у випадку тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі він є таким, що вже позбавлений свободи на підставі вироку, який набрав законної сили і виконується.У цьому разі змінюється лише режим відбування покарання у зв`язку з необхідністю проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Цивільний позов у справі не заявлено. Завдану матеріальну шкоду відшкодовано потерпілому ОСОБА_6 шляхом повернення майна.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 України, та призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 17 квітня 2024 року.

Речові докази, після набрання вироком законної сили: бетонозмішувач марки «Forte» EW 9180, об`єм барабану 180 л; компресор марки «EUROTEC Germany» модель ТР-309 ємкістю 50 л у корпусі синього кольору, повернути власнику - потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 09 липня 1998 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, на користь експерта ОСОБА_24 (розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення експертиз:

-№ 1797/21 від 28 травня 2021в сумі 300 (триста) гривень;

-№ 2048/21 від 18 червня 2021в сумі 300 (триста) гривень,

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1