Справа № 464/710/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/649/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

20 червня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року,

встановив:

ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні про її обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На ухвалу суду першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженої.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Проте, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення суду першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень суду першої інстанції має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 174 КПК України визначений порядок розгляду судом клопотання про скасування арешту майна.

Зазначеною статтею не передбачена можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про задоволення або відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена можливість оскарження ухвал суду першої інстанції, постановлених за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, а також те, що судом першої інстанції помилково зазначено в ухвалі про можливість оскарження такої до суду апеляційної інстанції, вважаю, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 392, 399 КПК України,

постановив:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2024 року.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_2