Кримінальне провадження № 194/328/24
Номер провадження 1-кп/194/105/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023 року за №0000005 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балезіно Балезінського району Республіки Удмуртія, громадянина України, з повною середньою освітою, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , у невстановленому місці, в невстановлений час, але не пізніше 16.02.2024 року при обставинах, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь та він почав поширювати на особистій сторінці соціальної мережі «Однокласники» ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії РФ проти України, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, представників збройних формувань РФ, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, а також представників окупаційної адміністрації РФ, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та представників підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

ОСОБА_3 в невстановлений час але не пізніше 16.02.2024 року, ймовірно під впливом російських та проросійських ЗМІ, сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20.02.2014 року, тобто початку військової операції РФ на території Автономної Республіки Крим, внаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому послідувала збройна агресія РФ на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних РФ адміністрацій, шляхом перекладення відповідальності за вказані події на Україну та виправдання агресії РФ, підтримка її дій.

Виправдовування, визнання протиправною, заперечення збройної агресії РФ проти України ОСОБА_6 продовжилось в тому числі після початку 24.02.2022 року повномасштабної війни РФ проти України.

ОСОБА_3 усвідомлюючи, що російські спецслужби інфільтрують в і український і світовий інформаційний простір назви, терміни та словосполучення, за допомогою яких намагаються легітимізувати псевдодержавні утворення на сході України, спробу анексії Криму, просувати російські пропагандистські стратегії, з метою деструктивного інформаційного впливу, вирішив поширювати антиукраїнські пропагандистські ідеї серед своїх знайомих, а також невизначеного кола осіб під час збройної агресії РФ за наступних обставин.

Для поширення матеріалів, які виправдовують російську агресію та глорифікують осіб, які здійснюють таку агресію ОСОБА_3 в період часу з 07.04.2022 року по 15.11.2022 року, більш точного часу встановити не вдалося, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , використовував соціальну мережу «Однокласники» «Виктор Яковлев» та опубліковував дописи, які спрямовані до невизначеного кола осіб з текстом: ««Та самая наша «Красная шапочка» Яна Попловская отправила на Донбасс целый КАМАЗ гуманитарной помощи военнослужащим. КАМАЗ гуманитарной помощи военнослужащим. В каждый спальник положили письма детей, чтобы парни знали, что дети гордятся ими.», «С нами снова на связи наш маленький, но такой большой герой Алёша из Белгородского села, провожающий колонный вс рф в зону проведения спецоперации.», «Я это делаю, чтобы порадовать ребят, они же далеко от дома» Так 8-летний Лёша из Белгородской области обьясняет маме, почему каждый день встречает российских военных. Паренёк переодевается в военную форму и оправляется на свой «пост». Проезжающие танкисты даже подарили приветливому мальчику свой шлемофон. Лёша говорит, что хочет всеми силами поддержать наших бойцов и в будущем сам мечтает стать военным.», «Ни одна бандеровская мразота и ни один НАТОвский прихвостень не могли предположить, что эта спец. Операция так сплотит весь российский народ, от мала до велика. Девушке большой респект.»», що публічно виправдовує збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, у тому числі визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році. В подальшому, в період часу з 09:52 години по 10:20 годину 07.02.2024 року співробітниками поліції в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих, було виявлено та вилучено комп`ютерний системний блок чорного кольору «HEDY», за допомогою якого ОСОБА_3 розповсюджував дописи в мережі Інтернет, тим самим припинено кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 .

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 поширює матеріали, у яких міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Під час досудового розслідування між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_5 26.02.2024 року була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_3 та під час судового розгляду повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме в поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_8 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 з одного боку, прокурор з іншого боку просять суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 436-2 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до нетяжких злочинів, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування не звертався.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд шляхом опитування обвинуваченого, захисника, прокурора у судовому засіданні переконався, що укладення сторонами угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає вірною юридичну оцінку діям ОСОБА_3 , та його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, пенсіонер, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання охарактеризований негативно.

В якості обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Після перевірки угоди на відповідність діючому законодавству та за відсутності зазначених у ст.474 КПК України підстав для відмови в її затвердженні не має.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_8 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись 369-371, 373, 374,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду від 26.02.2024 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023 року за №0000005 (провадження № 1-кп/194/105/24) про визнання винуватості, укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_8 за участю захисника ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили: комп`ютерний системний блок чорного кольору «HEDY», який зданий на зберігання до камери збереження речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №0010862 від 07.02.2024 року) конфіскувати в дохід держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1