печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вчинити дії, в рамках кримінального провадження №0000347 від 28.07.2023,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві та зобов`язання вчинити дії, в рамках кримінального провадження №0000347 від 28.07.2023.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що він, в рамках кримінального провадження №0000347 від 28.07.2023, звернувся з клопотанням від 14.03.2024. Зазначене клопотання не було розглянуто.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявник, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Вивчивши скаргу, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся з клопотанням від 14.03.2024 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, в рамках кримінального провадження №0000347 від 28.07.2023. Зазначене клопотання не було розглянуто.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином доводів заявника, щодо підстав для задоволення скарги не спростував, власну правову позицію не виклав.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити.

Разом з тим, що стосується вимоги заявника про визнання бездіяльності посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, то слід зазначити наступне. Відповідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Оскільки заявник просить ухвалити рішення, яке не передбачено вимогами КПК України, тому в задоволені скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 93, 94, 220, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вчинити дії, в рамках кримінального провадження №0000347 від 28.07.2023 - задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві виконати вимоги ст. 220 КПК України та розглянути клопотання ОСОБА_3 за вих. № VYH--02-09 від 14.03.2024, в рамках кримінального провадження №0000347 від 28.07.2023.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1