Провадження № 1-кс/752/2276/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м.Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000644 від 12.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову від 27.01.2024 року про закриття кримінального провадження № 0000644 від 12.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

В обгрунтування заявлених вимог адвокат вказує наступне.

В провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебували матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 12.03.2021 із правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 358 КК України.

27 січня 2024 року начальником відділення № 1 СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000644 від 12.03.2021 з підстав, що в даному випадку, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, а висновок слідчого не відповідає фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Так, підстави винесення слідчим оскаржуваної постанови не грнтуються на законі, оскільки досудове розслідування було проведено не повністю і це підтвердждується матеріалами кримінального провадження № 0000644.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, слідчий посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування слідством не отримано беззаперечних даних та прямих доказів вчинення кримінального правопорушення та у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.

Вважає, що такий висновок слідчий зробив лише з того, що допитав двох учасників Селянського господарства, жодних інших слідчих дій, які були проведені органом досудового слідства та які в сукупності вказують на відстуність в діянні складу правопорушення в оскаржуваній постанові не наведено. Отже, оскаржувана постанова не є мотивованою, як цього вимагають полождення ст. 110 КПК України.

Також зазначає, що доводи, на які посилається слідчий в своїй постанові про закриття провадження від 27.01.2024 року є помилковими, оскільки проведення слідчих (розшукових) дій щодо встановлення особи, причетної до скоєння вказаного кримінального правопорушення її допит, пред?явлення підозри, виконання інші дії, направлених на розкриття вказаного правопорушення, в кримінальному провадженні слідчі дії проведені були не повністю.

Крім цього, в оскаржуваній постанові слідчий встановив, що в даному випадку, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 KK України (самоправство).

Звертає увагу суду що досудове слідство в кримінальному провадженні № 0000644 від 12.03.2021 розпочато із правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів), а не самоправство.

Таким чином, слідчий не вчинив та не ініціював здійснення ряду необхідних слідчих дій, направлених на збирання належних та допустимих доказів з метою встановлення дійсних обставин злочину. Наведене свідчать, про те що постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного та об?єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення.

Посилається, що за таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв?язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Крім того, адвокат зазначає, що лише 15.03.2024 року нею була отримана копія даної постанови про закриття кримінального провадження, а отже скарга подається в межах строку визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, строк визначений постановою від 27.01.2024 року на оскарження пропущений не з вини скаржника, доказом чого слугуює копія розписки про отримання постанови, відтак просить поновити пропущений строк на оскарження постанови від 27.01.2024 року.

Адвоката ОСОБА_3 надала заяву в якій просила слухати скаргу в її відсутність, вимоги скарги підтримує та просить їх задовольнити.

Уповноважена особа Голосіївського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників кримінального провадження.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про задоволення скарги з таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві перебували матеріали кримінального провадження № 0000644 від 12.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

27.01.2024 року начальник відділення №1 СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000644 від 12.03.2021, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що в ході проведення досудового розслідування слідством не отримано беззаперечних та прямих доказів вчинення кримінального правопорушення та у даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя перевіряє дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження та підстави прийняття такого рішення.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження врегульовані ст. 284 КПК України.

Абзац другий частини четвертої статті 284 КПК України визначає, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Отже, слідчий є учасником кримінального провадження, який уповноважений прийняти рішення про закриття кримінального провадження, в якому жодній особі не повідомлялося про підозру, за наявності для цього визначених КПК України підстав.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, на підставі якого слідчий виніс оскаржувану постанову, визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту постанови слідчого як процесуального рішення визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Перевіривши зміст постанови начальника відділення №1 СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 27.01.2024 про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що ця постанова не містить усі відомості (елементи), передбачені для такого процесуального рішення. Наведені слідчим у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає недостатніми для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження, відповідно до положень глави 24 КПК України, є формою закінчення досудового розслідування, яка застосовується в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором зібраних та перевірених доказів, які стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У ч. 1 ст. 91 КПК України закріплено, що доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказами в кримінальному провадженні, згідно зі ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України)

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належить законність, публічність (п. 2, 18 ч. 1 ст. 7, ст. 9, 25 КПК України).

Засада законності, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Публічність у кримінальному провадженні полягає у тому, що слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Начальник відділення №1 СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , приймаючи 27.01.2024 року рішення про закриття кримінального провадження, недотримався зазначених засад кримінального провадження.

В постанові не вказано інформацію щодо проведених у кримінальному провадженні слідчих дій, так слідчий посилається лише на допит двох осіб.

З огляду на наведене вбачається, що начальник відділення №1 СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 виніс оскаржувану постанову не здійснивши у кримінальному провадженні всіх необхідних і можливих слідчих (розшукових) дії для перевірки обставин, які, на думку заявника, вказують на вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, за наведених обставин висновок про те, що за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, є передчасним та таким, що не відповідає вимогам законності та вмотивованості, з огляду на невжиття слідчим всіх належних заходів щодо встановлення та дослідження обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Крім того, в прохальній частині скарги адвокат просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Так, адвокат до матеріалів справи долучає копію розписки про отримання постанови про закриття провадження датовану 15.03.2024 року, в свою чергу зі скаргою до слідчого судді адвокат звернулась 15.03.2024 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду про реєстрацію скарги за вх. № 14782 від 15.03.2024 року, за таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що строк на подання скарги пропущений не був.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. 2, 9, 26, 107, 110, 223, 284, 303, 304, 306, 307, 309, 372, 392 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000644 від 12.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову начальника відділення №1 СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 27.01.2024 про закриття кримінального провадження № 0000644, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1