Провадження №11-кп/824/2952/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02 січня 2024 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньо освітою, не працюючого, розлученого, має двох неповнолітніх дітей, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 20.12.2023, приблизно о 11:00 год., ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту, незаконно придбав шляхом підбирання з землі один зіп-пакет з прозорою капсулою із вмістом порошкоподібної речовини темно-рожевого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину - МДМА. Після чого, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що у вказаному прозорому зіп-пакеті, знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено - МДМА, так як раніше вживав психотропні речовини, помістив вказану речовину до зовнішньої кишені своєї кофти, з лівого боку, тим самим ОСОБА_8 здійснив незаконне придбання психотропної речовини - МДМА та почав його незаконно зберігати при собі для подальшого власного вживання, без мети збуту. У подальшому ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі психотропну речовину - МДМА, направився пішки до свого місця проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де постійно зберігав при собі придбану ним психотропну речовину - МДМА.

20.12.2023 приблизно о 18 год. 37 хв. за адресою: АДРЕСА_3 було затримано та проведено особистий обшук ОСОБА_8 на підставі ст.ст. 298-2, 298-3 КПК України. За результатами проведення особистого обшуку у останнього виявлено та вилучено один зіп-пакет з прозорою капсулою із вмістом порошкоподібної речовини темно-рожевого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетамін).

Маса МДМА (3,4 - метилендіоксиметамфетаміну) в наданій речовині становить 0,232 г., що підтверджено висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України від 27.12.2023 №СЕ-19/111-23/68346 - НЗПРАП за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 (дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів).

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02 січня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень. Стягнуто з ОСОБА_8 3029,12 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок за проведення судової експертизи матеріалів. Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02.01.2024 стосовно ОСОБА_8 змінити в частині рішення щодо долі речових доказів у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та в частині встановлення факту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити ухвалу, якою виключити із резолютивної частини вироку вказівку про знищення психотропної речовини PVP, правильно зазначити місце зберігання речового доказу Солом`янське УП ГУПН в м. Києві, а також виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 . В решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що в оскаржуваному вироку судом в резолютивній його частині зазначено, що речові докази: психотропну речовину PVP, та психотропну речовину МДМА, які передано до камери схову речових доказів Солом`янського ГУ НП в м. Києві - знищити.

Проте, згідно матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину МДМА, тобто, предметом кримінального проступку є виключно психотропна речовина МДМА.

Психотропна речовина PVP не є предметом вчиненого ОСОБА_8 кримінального проступку, у ОСОБА_8 не вилучалася, речовим доказом не визнавалася, судом не досліджувалася, не має відношення до цього кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на викладене, Солом`янський районний суд м. Києва помилково вирішив знищити речовий доказ психотропну речовину PVP, яку передано до камери схову речових доказів Солом`янського ГУ НП в м. Києві. Крім цього, речові докази у даному кримінальному провадженні не зберігаються в органі під назвою Солом`янське ГУ НП в м. Києві. Більше того, такого органу не існує взагалі. Речовий доказ у даному кримінальному провадженні зберігається в Солом`янському УП ГУНП в м. Києві.

Крім цього, всупереч вимогам ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення. Однак, місцевий суд помилково встановив і зазначив в мотивувальній частині оскаржуваного вироку, що інкриміноване правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив ОСОБА_10 , який до суду у даному кримінальному провадженні не віддавався.

Всупереч вимогам ст. 51 КК України, визначаючи обвинуваченому кримінальне покарання, місцевий суд допустив неточне формулювання, яке дозволяє неоднозначне тлумачення розміру призначеного штрафу. Так, точний зміст резолютивної частини оскаржуваного вироку не дозволяє зробити однозначний висновок про грошову суму, яку необхідно сплатити винному: чи 17000 чи 17 000 000 гривень.

З урахуванням викладеного, оскаржуваний вирок підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин своєї відсутності не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Солом`янського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001482 від 20.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як указує норма п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Разом з тим, в порушення вищевказаних вимог закону, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваного вироку встановив і зазначив, що інкриміноване правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України вчинив ОСОБА_10 .

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку суд у разі визнання особи винуватою зокрема зазначає рішення щодо речових доказів і документів.

Так, в резолютивній частині оскаржуваного вироку вирішено питання стосовно речових доказів, а саме: психотропну речовину PVP та психотропну речовину МДМА, які передано до камери схову речових доказів Солом`янського ГУ НП в м. Києві - знищити.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину МДМА, тобто предметом кримінального проступку є психотропна речовина МДМА,

Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей про те, що психотропна речовина PVP є предметом криміналнього проступку та має будь-яке відношення до даного кримінального проваження.

Також колегія суддів погоджується з доводами прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст. 51 КК України, а саме при призначенні обвинуваченому покарання, суд допустив не точне формулювання, яке довзоляє неоднозначне тлумачення розміру призначеного покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи наведені норми права, та допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає такі порушення істотними, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, оскільки вони перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення поданої прокурором апеляційної скарги та, з урахуванням загальних засад кримінального провадження і з метою забезпечення права обвинуваченого на захист, вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, з дотриманням встановленого законом порядку повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 02 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4