Справа № 712/4847/24
Провадження № 1-кс/712/2110/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001241 від 14.04.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків ЧАЕС не являється, працюючий зварювальником ТОВ «Полікар», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Черкаського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001241, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, 14.04.2024, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, лівою рукою схопив за шию свою дружину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притиснув спиною до стіни та умисно наніс їй удари кулаком правої руки в ліву та праву ділянки обличчя. Після цього ОСОБА_5 відпустив дружину та вона впала на підлогу на правий бік, а він умисно наніс їй ще декілька ударів ногами по тулубу. В результаті своїх протиправних умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки, підшкірної емфіземи, перелому 9 ребра справа, пневмотораксу справа, перелому виличної кістки зліва, які, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, небезпечні для життя та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

15.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: Протоколом проведення обшуку від 15.04.2024;Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.04.2024;Показаннями свідка ОСОБА_8 від 15.04.2024;Показаннями свідка ОСОБА_9 від 14.04.2024;Показання потерпілої ОСОБА_7 від 15.04.2024;Довідкою з КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» від 07.01.2024;

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 , змінювати місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім того, необхідно враховувати той факт, що підозрюваний незначний проміжок часу проживає за теперішнім місцем проживання, що не виключає можливості зміни місця проживання та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків), який обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, в тому числі проживаючи в одній квартирі із основним свідком дочкою, яка вказує на причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний може незаконно впливати на неї з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_5 може впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування із застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Слідчий просить також врахувати наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється), оскільки підозрюваний неодноразово вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором звернулася до слідчого судді з указаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечила, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необґрунтованість підозри.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Встановлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001241 від 14.04.2024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001241внесені до вказаного реєстру 14.04.2024 року за фабулою: «14.04.2024 о 20-31 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення до спецлінії 102 від ШМД, що до КНП Третя Черкаська міська лікарня ШМД ЧМР госпіталізують гр.. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка отримала тілесні ушкодження від чоловіка у вигляді закритої травми грудної клітини, перелому 9 ребра праворуч, пневматориксу праворуч, перелому лівої вилиці» - правова кваліфікація ч.1 ст. 121 КК України.

15.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.042024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає, що ОСОБА_5 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж можуть створити загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності настання таких ризиків.

Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ч.1 ст. 121 КК України, яке є тяжким у розумінні ст. 12 КК України. Санкція відповідної частини статті відносить інкримінований злочин до тяжкого і передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення ЄСПЛ у справі Becciev v. Moldova, § 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу та покладених обов`язків, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами, а саме грубе порушення прав людини, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, де зазначено про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Щодо особистих обставин підозрюваного, то слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не є місцевим жителем м. Черкаси, незначний проміжок часу проживає на орендованій квартирі, а тому з легкістю може змінити місце проживання та населений пункт. Отже, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними. Тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Також доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, оскільки з потерпілою та свідком ОСОБА_9 , він проживає в одній квартирі, а тому є достатні підстави вважати, що з метою зміни останніми своїх показів, він може чинити на них тиск шляхом погроз та залякувань.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, а відтак до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, то слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001241 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 15 квітня 2024 року по 13 червня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання - з 15 квітня 2024 року.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали суду вручити підозрюваному та його захиснику негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено та проголошено 18 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1