Справа № 727/2095/24
Провадження № 1-кп/727/222/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001237 від 27.12.2023 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , розлученого, на утриманні одна малолітня дитина, із неповною вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний злочин при наступних обставинах:

Так, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, місці та час, ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовини і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, а саме кросплатформеного месенджеру «Telegram», через чат «Fenix World Bot», магазину з продажу наркотичних засобів та психотропних речовин, придбав для власного вживання психотропні речовини, які були надіслані йому посилкою до поштомату «Нова Пошта» №35710 за адресою м. Чернівці вул. Г. Майдану, 45Б.

У подальшому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та подальше зберігання без мети збуту психотропної речовини, ОСОБА_5 - 27.12.2023 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Г. Майдану, 45Б, забрав придбаний товар, який знаходився в поштоматі «Нова пошта» №35710, що за вищевказаною адресою, таким чином отримав посилку від невстановленої в ході досудового розслідування особи із вмістом зіп-пакету, в якому знаходилась кристалічна речовина.

27.12.2023 року біля 18:00 год. ОСОБА_5 був зупинений працівниками УБН ГУНП в Чернівецькій області, після чого в період часу з 18.00 год. по 19.30 год., за адресою м.Чернівці вул. Г.Майдану, 45Б працівниками сектору дізнання Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області у нього було виявлено та вилучено зіп-пакет, в якому знаходилась кристалічна речовина, яка відповідно до висновку експерта СЕ-19/126-24/49-НЗПРАП від 05.01.2024 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якого становить 3,9741 г., який відповідно до Таблиці №1 Списку №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, яка складає великий розмір.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах придбав для власного вживання психотропну речовину. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив незаконне придбання, зберігання без мети збуту психотропної речовини у великих розмірах.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення те, що даний злочин відноситься до категорії не тяжких, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину.

Суд враховує, що ОСОБА_4 у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність таких, що обтяжують покарання, особу винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідністьпризначення покарання обвинуваченому у межах санкції статті обвинувачення.

При цьому суд враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом».

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Це право є найважливішим у демократичному суспільстві у розумінні Конвенції. Суд нагадує, що коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та повністю визнав свою вину, раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за їх поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Тому, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши відносно нього ст.ст. 75, 76 КК України та звільнивши від призначеного покарання з випробуванням.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_4 за вчинене протиправне діяння, а й для його виправлення.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 484 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави понесені судові витрати у розмірі 2271 грн. 84 коп.

Речовий доказ: кришталеву речовину, що містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 3,9741г, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів при ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ: вилучені сліди рук з пакету зеленого кольору, що упаковано до паперового конверту НПУ, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ: спеціальний пакет INZ2101848 з об`єктами огляду, а саме: поліетиленовий пакет «Нова пошта» із наклеєною биркою та надписом «1643», фрагмент картону, зелена упаковка, поліетиленовий пакет та первинну упаковку, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області знищити.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Armor X5 Pro Ulefone», який переданий на зберігання ОСОБА_4 - залишити у власності останнього.

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi 5F» та мобільний телефон марки «Meizu M5s», які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ: компакт диск сірого кольору «Alerus», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1