Справа № 756/1943/23
Номер провадження № 1-кп/756/662/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 22.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304, у відношенні:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни, Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 06.05.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

22.07.2022 близько 17:30, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік входу на станцію метрополітену «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, маючи умисел, направлений на придбання та подальше зберігання даної психотропної речовини для особистого вживання без мети збуту, на асфальті виявив один поліетиленовий пакет з пазовою застібкою, в якому знаходилась кристалоподібна речовина темно-зеленого кольору, а саме особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку ОСОБА_9 помістив до нижньої білизни, в яку був одягнений на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав зберігати психотропну речовину для особистого вживання без мети збуту.

Того ж дня близько о 18 год. 00 хв., ОСОБА_9 зайшов на станцію метро «Героїв Дніпра» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, де у вестибюлі був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності у нього речей та предметів, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що під нижньою білизною, в яку був одягнений, знаходиться поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом психотропної речовини PVP, який він знайшов за вищевикладених обставин та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після того, ОСОБА_9 був запрошений до кімнати поліції, де у присутності двох понятих надав для вилучення один поліетиленовий пакет з пазовою застібкою з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0, 408 г..

Отже, ОСОБА_9 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування злочину, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 22.07.2022 біля станції метро «Героїв Дніпра», біля бордюра побачив зіп-пакет, розуміючи, що там знаходяться наркотики, він підняв та заховав в нижню білизну та попрямував до метро, де його зупинили працівники поліції, яким він добровільно видав зіп-пакет. У вчиненому розкаюється, негативно ставиться до вчиненого, просить строго не карати.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований злочин учинено обвинуваченим, а тому просить суд визнати ОСОБА_9 винуватим та призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком покарання, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_9 правильно розуміє зміст цих обставин, і відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачений протягом усього досудового розслідування визнавав свою винуватість, а також просив суд не досліджувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій нетяжких злочинів, відповідно до ст. 12 КК України, а також його вид та суспільну небезпечність, наслідки вчинення злочину, зокрема, що матеріальна шкода не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статями 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Суд призначає покарання на підставі внутрішнього переконання і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігти вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Слід урахувати, що ОСОБА_9 раніше вже призначалось покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік, із застосування ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Такі обставини не дають суду підстав для застосування більш м`якого покарання, або покарання з іспитовим строком, оскільки таке покарання не досягне визначеної ст. 50 КК України мети.

Так, за ч. 2 ст. 309 КК України слід призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Суд вже зазначав, що ОСОБА_9 був засуджений 05.05.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік. При цьому, ОСОБА_9 вчинив нове кримінальне правопорушення, не відбувши повністю покарання за вказаним вироком суду у виді обмеження волі, в період іспитового строку, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_9 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вирків, приєднавши частково не відбуту частину покарання в виді 1 )одного) місяця позбавлення волі, за правилами, передбаченими ст.72 КК України.

Призначення ОСОБА_9 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи СЕ-19/111-22/29178-НЗПРАП від 16.11.2022 у сумі 1510 грн 24 коп. відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а саме особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого обмежений - PVP, загальною масою 0,408 г, яка з зберігається в камері схову речових доказів управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м.Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 377, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, яке призначене за цим вироком, частки невідбутого покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.05.2022 у виді позбавлення волі строком на 1 (місяць) рік, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання в виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_9 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання вироку, після набуття вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набуття вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-22/29178-НЗПРАП від 16.11.2022 у сумі 1510 грн 24 коп., стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.

Речові докази: - особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого обмежений - PVP, загальною масою 0,408 г, яка з зберігається в камері схову речових доказів управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м.Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1