Справа № 465/7339/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/106/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000158 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , представника потерпілого Львівської міської ради ОСОБА_7 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21.12.2023 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника- адвоката ОСОБА_9 ,

представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор та представник потерпілого подали апеляційні скарги на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21.12.2023 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження №0000158 від 24.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 Кримінального кодексу України - закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України.

Цивільний позов Львівської міської ради - залишено без розгляду.

Роз`яснено потерпілому право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати в розмірі 21 124 гривень 84 копійки віднесено на рахунок держави.

Дану ухвалу оскаржив прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 який просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, винесеним з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Свої вимоги мотивує тим, щост. 290 КПК України передбачено відкриття сторонам, учасникам процесу, кримінального провадження матеріалів справи прокурором або слідчим за його дорученням.

Згідно з п.19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення є: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту є: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

При цьому прокурор звертає увагу суду, що посилання сторони захисту на практику Верховного Суду, зокрема на рішення у справах №461/4358/17 від 14/05/2020 та № 753/16298/19 від 06.11.2019, № 522/17954/19 від 23.02.2022, в яких нібито чітко визначено випадки віднесення потерпілого до сторони обвинувачення (в порядку ст. ст. 338, 340 КПК України), є некоректним, виходячи з наступного.

Так, зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 338 КПК України, якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Водночас, відповідно до ч.4 ст. 340 КПК України потерпілий, який погодився підтримувати обвинувачення в суді, користується всіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду.

Тобто, аналізом вищевказаних норм можна прийти до висновку, що законодавець не вказав, як зазначає сторона захисту, про те, що лише у випадках, передбачених ст. ст. 338 та 340 КПК України потерпілий набуває статусу сторони кримінального провадження, а в описаних випадках лише розширює коло процесуальних прав потерпілого, в разі відмови прокурора від обвинувачення чи зміни такого.

Поряд з тим апелянт зазначає, що необхідно зауважити, що потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 КПК України, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; (п. 11 ч. 1 ст. 56 КПК).

Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ (1-ше реч. ч. 10 ст. 290 КПК).

За змістом 2-го реч. ч. 10 ст. 290 КПК (Відкриття матеріалів іншій стороні) у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази (ч. 12 ст. 290 КПК).

Що ж до посилання сторони захисту на ч. 5 ст. 219 КПК як таку, в якій не згадується про «потерпілого», то слід зазначити, що оскільки у словосполученні «строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування - сторонами кримінального провадження», використаному законодавцем у цій нормі, йдеться про учасників кримінального провадження, які здійснюють ознайомлення (сторони), а не про тих учасників, яких ознайомлюють. Оскільки у протилежному випадку законодавець використав би не слово «сторонами», яке в контексті зазначеного словосполучення вказує на те хто ознайомлює, а слово «сторін», котре б у контексті наведеного вказувало яких саме учасників ознайомлюють.

Водночас, слід зазначити, що правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду.

Так, згідно ухвали колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №175/110/21 від 31.01.2022, яку долучено стороною захисту, незважаючи що це не можна вважати правовим висновком, згідно вказаного вище визначення такого поняття, судом зазначено: «Оскільки, у цьому кримінальному провадженні потерпілі не є його стороною в розумінні ч. 5 ст. 219 КПК, строк ознайомлення ними з матеріалами справи включається в строк досудового розслідування».

Поряд з тим, відповідно до правового висновку колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду згідно постанови (яка долучається) у справі №589/1633/19 від 16.03.2023 зазначено: «Виходячи з наведеного, у даному кримінальному провадженні потерпілий не є стороною кримінального провадження, на яку поширюються положення ч. 5 ст. 219 КПК, і строк ознайомлення потерпілого (його представника) з матеріалами кримінального провадження не включається у строк досудового розслідування».

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім цього, слід зазначити, що оскільки відповідно до ч. 1 ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, можна прийти до висновку що Верховний Суд не може втручатися у діяльність законодавчого органу державної влади та заповнювати прогалини у законах.

Відповідно до ч. 6 ст. 368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, у період часу, коли у кримінальному провадженні проходить ознайомлення потерпілого з матеріалами досудового розслідування згідно зі ст. 290 КПК, перебіг та обрахування строків досудового розслідування не відбувається.

Встановлено, що 31.05.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Поряд з тим, постановою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 продовжено до 31.08.2021.

Водночас, 26.08.2021 у кримінальному провадженні, в порядку ст. 290 КПК України, відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення сторонам.

Крім того, 27.08.2021 завершено ознайомлення з матеріалами провадження ОСОБА_8 та його захисниками, а з 28.08.2021 до 13.09.2021 у кримінальному провадженні ознайомлення, в порядку ст. 290 КПК України, здійснювалось представником потерпілого (Львівської міської ради), яким також заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Тобто ознайомлення сторонами з матеріалами кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України, завершено 13.09.2021, а відтак, строк з 26.08.2021 до 13.09.2021 не включається в загальний строк досудового розслідування, на підставі приписів ч. 5 ст. 219 КПК України.

13.09.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, тобто за 6 днів до закінчення строку досудового розслідування, направлено до суду для розгляду по суті.

Дану ухвалу оскаржив представник потерпілого - Львівської міської ради - ОСОБА_7 , який просить ухвалу сулу першої інстанції скасувати, а матеріали справи скерувати на розгляд в суд першої інстанції. Вважає, що зазначена ухвала є незаконною і необґрунтовано, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

За змістом ч. 2 ст. 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Частина 4 ст. 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Апелянт зазначає, що відповідно до даних протоколів ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України, підозрюваному ОСОБА_8 та його захисникам було надано можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Таке ж право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження надано представнику потерпілого ОСОБА_7 , який в встановлений стороною обвинувачення період реалізовував надане процесуальним законом право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про що складено протоколи про ознайомлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття провадження.

Строки закінчення досудового розслідування з часу повідомлення особі про підозру визначено у ч.3 ст.219 КПК та залежать від кваліфікації кримінального правопорушення та його ступеня тяжкості. При цьому ч.5 зазначеної статті передбачає, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.290 КПК, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Апелянт покликається на те, що потерпілий у даному кримінальному провадженні знайомився з матеріалами кримінального провадження у незначний період (близько 20 днів), при цьому, потерпілим був заявлений цивільний позов у даному кримінальному провадженні і в період ознайомлення не надходило жодних зауважень зі сторони захисту. При цьому згідно першого протоколу про ознайомлення вбачається, що потерпілим не затягувався процес ознайомлення з матеріалами справи, а невідкладно розпочато ознайомлення.

Окремо апелянт звертає увагу на те, що судова практика на яку покликається сторона захисту містить інші обставини ніж дане кримінальне провадження, зокрема, у наданій стороною захисту постанові Верховного Суду, потерпілий не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження, а прокурор з незрозумілих причин тримав відкритими матеріали кримінального провадження.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що строк з 26.08.2021 по 13.09.2021 не включається у загальний строк розслідування (ознайомлення потерпілого), а строк досудового розслідування закінчився 02.09.2021 року.

Разом з тим, рішення суду щодо закриття кримінального провадження, як і судовий розгляд обвинувального акту повинен буди справедливим і забезпечувати захист усіх учасників кримінального провадження.

Отримавши для ознайомлення матеріали кримінального провадження 26.08.2021 року (в межах строку досудового розслідування) є очевидно не зрозумілим, які ж дії мав би вчинити прокурор в даній ситуації щоб не допустити порушення прав потерпілого.

Так, прокурор не має права забрати матеріали кримінального провадження у потерпілого під час його ознайомлення, оскільки це очевидно є порушенням чинного КПК України, а звернутись з клопотанням до слідчого судді щодо продовження строків досудового розслідування є неможливим, оскільки усі слідчі дії вже є вчиненими, а необхідність прокурора ознайомити потерпілого з матеріалами кримінального провадження не є підставою для продовження строку досудового розслідування.

Таким чином, висновки суду першої інстанції спрямовані на порушення прав потерпілого, а тому не узгоджуються з положеннями ст. 2, 115, 219 КПК України.

Судом першої інстанції в ухвалі зазначено, що в підготовчому судовому засіданні встановлено, що 26.08.2021 прокурором повідомлено підозрюваному та його захиснику про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000158 від 24.11.2020. Надано підозрюваному та його захиснику доступ до матеріалів кримінального провадження №0000158 від 24.11.2020.

Сторона захисту, зокрема захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підозрюваний ОСОБА_12 ознайомились з матеріалами кримінального провадження 27.08.2021 (один день), що стверджується наявними у матеріалах справи протоколами про надання доступу до матеріалів кримінального провадження від 27.08.2021 (ст. 3 реєстру матеріалів досудового розслідування, п.п. 53-55).

Відповідно, суд, за приписами ч.5 ст. 219 КПК України, не враховує у строки, передбачені ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ttp:/ ІНФОРМАЦІЯ_2 " title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">статтею 290 КПК України.

Отже, 26.08.2021 сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, ознайомлення з яким відбулось 27.08.2021, тобто в шість останніх днів строку.

Враховуючи повідомлення про завершення досудового розслідування 31.08.2021 та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України, 27.08.2021, строк досудового розслідування продовжено на два дні, а тому досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинно бути закінчено 02.09.2021 - направленням обвинувального акту до суду.

Натомість, судом встановлено, що супровідний лист про направлення обвинувального акту до суду підготовлено 13.09.2021, а надійшов обвинувальний акт безпосередньо до суду 14.09.2021, тобто поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ч. 3 ст. 219 КПК України.

Суд вважає, що моментом звернення до суду з обвинувальним актом є саме дата його надходження безпосередньо до суду - 14.09.2021.

Між тим, суд не приймає твердження сторони обвинувачення в частині того, що строк з 26.08.2021 по 13.09.2021 не включається у загальний строк розслідування, з огляду на таке.

Згідно з п. 19 ч. 1 зазначеної статті стороною кримінального провадження є - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений, засуджений, виправданий, особа. Стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Відповідно правового висновку, сформульованого у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 лютого 2022 року у справі № 522/17954/19 (провадження № 51-4905км21), чинний КПК встановлює два випадки, коли потерпілий набуває статусу сторони: у разі відмови прокурора від підтримання публічного обвинувачення (ст. 340 КПК України) та у разі, якщо в обвинувальному акті зі зміненим прокурором в суді обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення чи про зменшення обсягу обвинувачення (ч. 3 ст. 338 КПК України). До такого висновку, зокрема дійшов Верховний Суд, проаналізувавши структуру КПК, де процесуальний статус сторони обвинувачення визначається у параграфі 2 глави 3 КПК України, сторони захисту - у параграфі 3 глави 3 КПК України, а процесуальний статус потерпілого і його представника визначається в окремому (4) параграфі глави 3 КПК України (ухвала від 06 листопада 2019 року справа № 753/16298/19).

Отже, суд вказав, що у такому кримінальному провадженні потерпілий не є стороною кримінального провадження, на яку поширюються положення ч. 5 ст. 219 КПК України.

З урахуванням наведеного, строк ознайомлення потерпілого (його представника) з матеріалами кримінального провадження №0000158 від 24.11.2020 не включається у строк досудового розслідування, і доводи прокурора з цього приводу є необґрунтованими.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Таким чином, враховуючи наведене, кримінальне провадження №0000158 від 24.11.2020 підлягає закриттю, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.191 КК України є особливо тяжким злочином, відноситься до кримінальних правопорушень проти власності та не відноситься до злочинів проти життя та здоров`я особи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого, думку представника потерпілого ОСОБА_7 про задоволення його апеляційних вимог в повному обсязі та не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_8 , під триману його захисником - адвокатом ОСОБА_9 , які, кожен окремо, заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора та представника потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У своїх рішеннях Європейський Суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Представник потерпілого ОСОБА_7 таким право скористався.

На переконання колегії суддів судом першої інстанції хоча і було враховано обставини справи, однак не всебічно, повно виконано вимоги чинного законодавства, зокрема при трактуванні різних рішень Верховного Суду суддею не було належно враховані обставини кримінальних проваджень з контексту яких бралися покликання.

При цьому суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000158 надійшов до суду з пропуском строку подачі в суд першої інстанції, оскільки вважав, що такий строк закінчився 02.09.2021, а не 14.09.2021 коли справа була зареєстрована в суді першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку, що представник потерпілого у справі здійснював ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000158, з метою подальшого відстоювання інтересів потерпілої сторони, без порушення чи затягування строків на ознайомлення зі справою, при цьому будучи учасником процесу, стороною у кримінальному провадженні, якою заявлено цивільний позов, відтак представнику потерпілого сторона обвинувачення зобов`язана була надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення, в порядку ст. 290 КПК, з метою подальшого законного використання судом першої інстанції доказів у справі.

Покликання суду першої інстанції на вимоги ч.5 ст. 219 КПК України є безпідставними бо потерпілий є стороною кримінального провадження тим більше у справі за ч.5 ст. 191 КК України в якій скоєно особливо тяжкий злочин.

З матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000158 за ч.5 ст. 191 КК України

Згідно приписів ч.5 ст. 219 КПК України, не враховується у строки, передбачені ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ttp:/ ІНФОРМАЦІЯ_2 " title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">статтею 290 КПК України.

Саме ці норми суд першої інстанції зазначив в своїй ухвалі, однак прийняв рішення всупереч зазначеному.

Постановою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000158 продовжено до 31.08.2021.

26.08.2021 у кримінальному провадженні, в порядку ст. 290 КПК України, відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення сторонам. Відповідно з 26.08.2021 по 31.08.2021 було шість днів до завершення строку протягом якого обвинувальний акт мав би бути скерований в суд. Строк ознайомлення сторонами кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування не включається у строки передбачені ст. 219 КПК України.

27.08.2021 завершено ознайомлення з матеріалами провадження ОСОБА_8 та його захисниками, а з 28.08.2021 до 13.09.2021 у кримінальному провадженні ознайомлення, в порядку ст. 290 КПК України, здійснювалось представником потерпілого (Львівської міської ради), яким також заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Супровідний лист про направлення обвинувального акту до суду підготовлено 13.09.2021, а надійшов обвинувальний акт безпосередньо до суду 14.09.2021, тобто в межах строку досудового розслідування, передбаченого ч. 3 ст. 219 КПК України.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставинами, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Враховуючи зазначене вище, приймаючи до уваги доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого підлягають до задоволення, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стаді підготовчого судового засідання, під час якого необхідно перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України 2012 року; у разі відповідності обвинувального акту КПК України призначити судовий розгляд під час якого повно та всебічно дослідити докази у кримінальному провадженні в їх сукупності з врахуванням доводів зазначених в апеляційних скаргах, перевірити правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та у разі визнання винним, обґрунтувати призначене покарання чи прийняти інше рішення, тобто постановити законне та мотивоване рішення по справі, що відповідає положенням ст.370 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 410, 412, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілого Львівської міської ради ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21.12.2023 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 та закрито кримінального провадження № 0000158 від 24.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, цивільний позов Львівської міської ради - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: