Справа № 738/737/24
№ провадження 1-в/738/43/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 .

учасників судового розгляду:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережна комісія Менської міської ради звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 , посилаючись на те, що засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі характеризується позитивно, стягнень не має, має вісім заохочень, його сумлінна поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, обмеженням волі.

Виклад позиції учасників судового розгляду.

Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.

Засуджений ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій заперечує проти задоволення подання, просить розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, просив в задоволенні подання відмовити.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку, що засуджений підпадає під дію ст.82 КК України, але оскільки останній заперечує щодо застосування до нього такої пільги, тому просила відмовити в задоволенні подання.

Встановлені судом обставини.

ОСОБА_2 засуджений вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з 16 березня 2018 року.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 16 березня 2018 року.

За час перебування в ДУ «Дніпровська УВП №4» порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.

В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 21 січня 2019 року, де дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває. Після розподілу з дільниці КДіР на підставі договору цивільно-правового характеру №13 від 01 березня 2019 року був залучений до суспільно корисної праці на швейну дільницю підприємства установи виконання покарань. На підставі договору цивільно-правового характеру №221 від 01 травня 2023 року на даний час продовжує працювати на швейній дільниці підприємства установи, де до роботи ставиться з відповідальністю, поставлені перед ним завдання виконує вчасно та якісно, за що отримав вісім заохочень. Відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі, реагує на них позитивно, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт».

Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №6 від 29 березня 2024 року), беручи до уваги висновок щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_2 , вивчивши критерії оцінки його виправлення, його характеристику під час відбування покарання, психологічну характеристику, підсумкові оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, які є низькими, результати реалізації ним індивідуальної програми соціально-виховної роботи, думку членів комісії, погоджено застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги, передбаченої ст.82 КК України, оскільки останній став на шлях виправлення.

Згідно з постановою спостережної комісії Менської міської ради Чернігівської області №19 (протокол №09 від 03 квітня 2024 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження, позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно відбув 2/3 частини призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчать його поведінка, ставлення до праці, наявність заохочення та відсутність стягнень.

Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації установи виконання покарань, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.

Оскільки сам засуджений просить не застосовувати заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, така заміна не покращить правове становище засудженого та не зменшить характер карально-виховного впливу на нього.

За таких обставин, враховуючи викладене, а також думку самого засудженого, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання, оскiльки приймаючи рішення про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі, буде суперечити волі та інтересам засудженого ОСОБА_2 ..

Керуючись ст. 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1