Провадження №11-кп/824/809/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який здобув неповну середню освіту, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого у ТОВ «Ларі», комплектувальником, зареєстрованогота проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.12.2020 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 296; ч. 1 ст. 186; ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.11.2022 вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24.12.2020 щодо ОСОБА_7 - змінено, перекваліфіковано його дії з ч. 2 ст. 15 п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

визнано винуватим та призначено покарання за:

- ч. 2 ст. 342 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70; ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Святошинського районного суду міста Києва від 24.12.2020, який змінено ухвалою Київського апеляційного суду від 08.11.2022, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 01.05.2020 приблизно о 21 год. 30 хв., перебуваючи на перетині вул. Сім`ї Сосніних та бул. Кольцова в місті Києві, вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків та умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Так, 01.05.2020 ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 , заступили на добове чергування в складі екіпажу № «805» роти № 5 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції . Цього ж дня, приблизно о 21 год. 30 хв., здійснюючи охорону публічної безпеки та порядку, шляхом патрулювання на службовому автомобілі Святошинського району міста Києві, ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 знаходились неподалік будинку АДРЕСА_3 , де на узбіччі дороги виявили раніше невідомого ОСОБА_7 , який тримав в руці камінь та, побачивши службовий автомобіль патрульної поліції, почав розмахувати вказаним предметом перед склом автомобіля. Після чого, працівники поліції вийшли зі службового автомобіля та ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_7 з метою з`ясування обставин його поведінки. Останній, будучи агресивно налаштованим по відношенню до працівників патрульної поліції, почав висловлювати в їх бік вислови нецензурного характеру, які принижують честь та гідність поліцейського. Далі, ОСОБА_11 неодноразово попередив ОСОБА_7 про застосування стосовно нього спеціальних засобів, проте, останній, будучи агресивно налаштованим та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на зауваження не реагував та своїми руками почав розмахувати перед ОСОБА_11 . На підставі ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_11 підійшов впритул до ОСОБА_7 взяв його руку, щоб одягнути спеціальний засіб - кайданки, проте, останній розуміючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, вчинив йому опір та відштовхнув останнього від себе, таким чином, що ОСОБА_11 не втримав рівновагу та впав на земельне покриття.

Продовжуючи свої протиправні дії, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_7 сів зверху на ОСОБА_11 та кулаками своїх рук почав наносити останньому хаотичні удари в область голови та обличчя та наніс не менше п`яти ударів в область його голови та обличчя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох саден на правому скаті носу у верхній третині з переходом на верхню повіку правого ока біля внутрішнього кута, в лобній ділянці по центру, двох синців на верхній повіці лівого ока біля зовнішнього кута з переходом на ділянку брови, на лівій щоці, двох крововиливів на червоній каймі верхньої та нижньої губ зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вдалось затримати ОСОБА_7 та застосувати до нього спеціальний засіб - кайданки.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складів кримінальних правопорушень.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що вирок суду не відповідає вимогам щодо законності, обгрунтованості та вмотивованості, встановлені вироком суду обставини справи не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, при цьому, зібрані у справі докази свідчать про відсутність у обвинуваченого умислу на вчинення інкримінованих йому дій.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, порушень вимог закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України за наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342; ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків; умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 у скоєному були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочинів, за які його засуджено.

Так, з показань ОСОБА_7 слідує, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень він не визнає. Зазначив, що 01.05.2020 о 21 год. 30 хв. звернувся до патрульних, щоб йому допомогли, у руках він тримав камінь. З патрульного автомобіля вийшла патрульна та ОСОБА_9 (патрульний), який повідомив ОСОБА_7 , що той затриманий і затримав його. Зазначив, що перебував в емоційному стані, тому ображав працівників поліції,ударів ОСОБА_9 він не наносив, бійки між ними не було, була схватка, під час якої поліцейський ОСОБА_9 упав на землю, він намагався тримати руки поліцейського, щоб той його не бив. Зазначив, що бійку спровокував поліцейський.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у скоєному, його вина в повному обсязі доведена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_9 в суді першої інстанції, про те, що 01.05.2020 поступив виклик «бійка» по вул. Сім`ї Сосніних у м. Києві та під'їхавши туди напарниця побачила чоловіка( ОСОБА_7 ), який підбіг до їх патрульного автомобіля з камнем в руках. ОСОБА_7 кричав, поводив себе агресивно, неадекватно, бігав. ОСОБА_9 вийшов з автомобіля та почав його заспокоювати, однак, ОСОБА_7 не реагував, на що йому було повідомлено, що він затриманий. ОСОБА_7 його ( ОСОБА_9 ) відштовхнув та повалив на землю, перебуваючи зверху на ньому почав наносити йому удари по голові (права брова та у район губ) та тулубу. При цьому, він ОСОБА_7 удари не наносив, а лише намагався його затримати та застосувати спеціальні засоби.

показаннями свідка ОСОБА_12 , яка суду першої інстанції показала, що разом з ОСОБА_9 була на чергуванні та 01.05.2020 приїхали на виклик. На місці події вона побачила чоловіка, який перебував в емоційному та агресивному стані, кричав до них та ображав їх, поліцейських, що вони нічого не роблять, у руках тримав камінь. Вона та ОСОБА_9 почали розмовляти з даним громадянином( ОСОБА_7 ), проте він поводив себе агресивно, вибігав на проїзну частину, кидався під автомобілі, кричав, висловлювався нецензурною грубою лексикою. ОСОБА_9 кілька разів повідомляв ОСОБА_7 , що до нього будуть застосовані засоби забезпечення - кайданки, таколи ОСОБА_9 намагався застосувати до ОСОБА_7 кайданки, то останній двічі штовхнув ОСОБА_9 в груди, від чого той упав на землю спиною, на нього впав ОСОБА_7 . Між ними почалася боротьба. ОСОБА_7 , перебуваючи зверху на ОСОБА_9 , почав наносити йому удари по тілу, прямих ударів із-за спини ОСОБА_7 вона не бачила;

показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в суді першої інстанції пояснили, , що є поліцейськими та у травні 2020 року перебували на нічному патрулюванні. По радіоефіру почули, що потрібна допомога іншому екіпажу. Коли прибули на місце, то побачили патрульних ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , біля них був ОСОБА_7 , до якого вже були застосовані спеціальні засоби - кайданки. ОСОБА_7 поводив себе неадекватно, погрожував працівникам поліції, висловлювався нецензурною лайкою. У ОСОБА_9 на обличчі були тілесні ушкодження - подряпаний ніс, розбита верхня губа з правої сторони, кров під носом, порваний одяг.

Крім того, вина ОСОБА_7 в повному обсязі доведена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування письмовими доказами, які ретельно досліджені та перевірені в ході судового слідства, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.05.2020, відповідно до якого ОСОБА_9 повідомив про те, що 01.05.2020 приблизно о 21 год. 40 хв., за адресую: АДРЕСА_3 , під час виконання службових обов`язків, невідомий під час затримання, з хуліганських спонукань спричинив тілесні ушкодження (т. 1 а.п. 97); протоколом огляду місця події від 01.05.2020 та додатками до нього (т. 1 а.с. 98-99, 100-102, 103); протоколом огляду відеозапису 20.05.2020 з ілюстраціями та додатком до нього CD-диском, який безпосередньо досліджений у судовому засіданні, відповідно до якого об`єктом огляду являється компакт-диск з вмістом п`яти відеозаписів з боді-камер екіпажу № 805 від 01.05.2020. На вказаних відеозаписах зображено як ОСОБА_7 знаходиться в емоційному стані, бігає по проїзній частині, кричить, що на нього напали, просить допомогти. Поліцейські просять пояснити ситуацію та зійти з проїзної частини, після цього ОСОБА_7 кричить, що на нього нападають поліцейські, нецензурно висловлюється в бік поліцейських, після чого поліцейський ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_7 про те, що він буде затриманий. Особи, які знаходять разом з ОСОБА_7 намагаються його заспокоїти, просять не вчиняти ніяких дій. Поліцейський ОСОБА_9 намагається затримати ОСОБА_7 , однак останній чинить опір, збиває боді-камеру з поліцейського та накинувся на працівника поліції, після затримання ОСОБА_7 сидить на землі та погрожує працівникам поліції (т. 1 а.с. 105, 106, 107-112); висновком експерта № 042/1-496-2020 від 06.05.2020, відповідно до якого дані судово-медичного обстеження та наданої медичної документації свідчать про те, що після подій 01.05.2020 у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: 2 садна на правому скаті носа у верхній третині з переходом на верхню повіку правого ока біля внутрішнього кута, в лобній ділянці по центру; 2 синці на верхній повіці лівого ока біля зовнішнього кута з переходом на ділянку брови, на лівій щоці; 2 крововиливи на червоній каймі верхньої та нижньої губ зліва. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони не менш як п`ятикратною травмуючою дією тупого (их) предмета (ів), характерні особливості травмуючої поверхні якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, могли утворитись в термін зазначений у постанові, тобто 01.05.2020 року. Між подіями 01.05.2020 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_9 є прямий причинно-наслідковий зв`язок(т. 1 а.п. 114-116, 117, 118-122, 123); копією наказу (витяг) від 02.12.2019 № 940 о/с про призначення рядового ОСОБА_9 ( НОМЕР_1 ) інспектором роти АДРЕСА_2 та копією посадової інструкції (т. 1 а.п. 126, 127-129); копією наказу (витяг) від 26.11.2019 № 929 о/с про призначення сержанта поліції ОСОБА_10 (0176375) інспектором роти № 5 батальйону № 1 полку № та копією посадової інструкції інспектора (т. 1 а.п. 130, 131-133); копією розстановки сил та засобів 1-го батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції з 20:00 01.05.2020 до 08:00 02.05.2020 та копією дислокації сил та засобів на 01.05.2020 (т. 1 а.п. 134, 135); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.05.2020 та додатком до нього довідкою, відповідно до яких в присутності понятих свідок ОСОБА_15 впізнав особу під № 4 на ім`я Вячеслав, який в подальшому (Вячеслав) вчинив опір працівникові поліції під час свого затримання за непокору.На фото під № 4 зображений ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 136-138, 139); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.05.2020 та додатком до нього відповідно до яких в присутності понятих свідок ОСОБА_16 впізнав особу під № 3, - ОСОБА_17 , який вчинив опір працівникові поліції під час свого затримання за непокору. На фото під № 3 зображений ОСОБА_7 (т. 1 а.п. 143-145, 146); протоколом проведення слідчого експерименту від 02.05.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_16 відтворив на місці події: м. Київ, перехрестя вул. Сім`ї Сосніних та бул. Кольцова, обставини вчинення ОСОБА_7 01.05.2020 кримінального правопорушення (т. 1 а.п. 147-150); протоколом проведення слідчого експерименту від 02.05.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 відтворив на місці подіїобставини вчинення ОСОБА_7 01.05.2020 кримінального правопорушення (т. 1 а.п. 151-154); протоколом проведення слідчого експерименту від 02.05.2020 з додатком до нього - компакт-диском, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 відтворив (розповів та показав) на місці події обставини вчинення ОСОБА_7 01.05.2020 кримінального правопорушення стосовно нього, а саме: яким чином ОСОБА_18 чинив опір, затримання ОСОБА_18 та як ОСОБА_18 наносив йому удари в область голови у кількості 3 удари (щелепу, ніс, око) та передпліччя у кількості 2 удари. Зауважень і доповнень від учасників даної процесуальної дії не надходило (т. 1 а.п. 155-159, 160); протоколом проведення слідчого експерименту від 02.05.2020 з додатком до нього - компакт-диском, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 відтворила обставини вчинення ОСОБА_7 01.05.2020 кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_9 (т. 1 а.п. 161-165, 166).

Вказані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку безспірно вказують на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Суд оцінив у сукупності показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, висновки експертизи та інші письмові докази, які є взаємоузгодженими, належними та допустимими та дійшов висновку, що ці докази поза розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд.

Всупереч доводів апеляційної скарги, судом у вироку належним чином мотивовано та обгрунтовано висновки щодо відсутності підстав брати до уваги покази свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_15 , а також наданий стороною захисту фрагменту відеозапису події, яка відбувалася 01.05.2020 та зафіксована свідком ОСОБА_19 , і з цими висновками погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд дав неправильну і необгрунтовану оцінку наданим стороною захисту доказам колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що суд першої інстанції, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів, передбачений частиною 2 ст. 22 КПК України, об`єктивно з`ясувавши обставини та дослідивши під час судового розгляду докази надані сторонами кримінального провадження, керуючись законом, дійшов обгрунтованого висновку про те, що провокативних дій та неправомірної поведінки з боку працівника поліції ОСОБА_9 по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_7 не було.

Посилання захисника на відсутність в матеріалах кримінального провадження № 0002140 від 20.05.2020 постанови про призначення прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002439 від 20.05.2020, а також доручення слідчому на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002439, є безпідставними та спростовуються наданими до апеляційного суду матеріалами кримінального провадження, з якого вбачається, що постановою від 20 травня 2020 року кримінальні провадження № 0002140 від 20.05.2020 та № 0002439 від 20.05.2020 були об`єднані в одне за № 0002140. Цією ж постановою надано доручення здійснювати досудове розслідування слідчим Святошинського УП ГУНП в м. Києві. Також, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова від 03 вересня 2021 року, якою визначено групу прокурів у кримінальному провадженні № 0002140 від 20.05.2020, а постановою від 16.03.2021 було змінено групу прокурів в об`єднаному кримінальному провадженні № 0002140 від 20.05.2020.

Колегія суддів звертає увагу на те, що об`єднання кримінальних проваджень не є початком нового провадження, тому не потребує повторного призначення прокурора (групи прокурорів).

Доводи захисника про те, що об`єднання матеріалів досудових розслідувань заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 8, відбулося постановою неуповноваженої на те особи, є неспроможними в силу приписів ч. 5 ст. 36 КПК України.

На переконання колегії суддів, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази та дав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, та дійшов обгрунтованого висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Висновки наведені у вироку суду першої інстанції не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Підстав, за яких апелянт наполягає на скасуванні вироку суду та закритті кримінального провадження, апеляційним судом не встановлено.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , в повній мірі узгоджуєтьсяз вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: