Справа №487/2907/24
Провадження №1-кп/487/581/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

інший учасник кримінального провадження потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

23.02.2024 близько 23:00 години, більш точного часу під час судового розгляду встановити не виявилося можливим, ОСОБА_3 перебував поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час також перебував потерпілий ОСОБА_5 .

Перебуваючи у зазначеному місці в зазначений час, у ОСОБА_3 в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_3 завдав один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , в наслідок якого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді контузії тяжкого ступеню лівого ока, гематоми верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юктивального розриву склери, крововиливу в передню камеру (гіфема) лівого ока, з повним порушенням функції зору лівого ока.

Враховуючи, що до травми гострота зору лівого ока складала 1, то по ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою стійкою втрати загальної працездатності не менш ніж на одну третину (що складає 35%).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, поєднане зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Детальніше суду показав, що 23.02.2024 близько 23:00 год., він прийшов додому потерпілого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , по спілкуватися, оскільки думав, що потерпілий розповсюджує наркотики. Потім він постукав у вікно та покликав потерпілого вийти до нього на вулицю, коли останній вийшов, він запитав у нього навіщо він розповсюджує наркотики, але потерпілий все заперечував, між ними виник конфлікт, після чого він ударив кулаком по обличчю потерпілого та потрапив по оку. Потерпілий присів на землю, закрив голову руками, він ще долоню вдарив його по руці, після чого потерпілий швидко піднявся та побіг додому, він також пішов до себе додому. Наступного дня працівники поліції йому повідомили, що він потерпілому вибив око. Він потерпілому покупав ліки у лікарні та моральну шкоду в повному обсязі не виплатив, оскільки зараз немає грошей.

У вчиненому ОСОБА_3 розкаявся.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 і дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 23.02.2024 близько 23:00 год., до нього додому АДРЕСА_2 , прийшов ОСОБА_3 , постукав у вікно, запропонував вийти. Він вийшов, вони підшили до калитки та ОСОБА_3 почав обвинувачувати його, що він розповсюджує наркотики, він це заперечував, після чого обвинувачений вдарив його кулаком по лівому оку та він зрозумів, що з оком щось не те, оскільки він оком нічого не бачить. Після чого він пішов додому, викликав швидку допомогу та його відвезли у лікарню, де він лікувався тиждень, йому зробили операцію. Зараз він продовжує лікуватися вдома, після операції око почало трохи бачити. Після операції ОСОБА_3 приїхав до нього в лікарню, покупав ліки, обіцяв компенсувати також моральну шкоду у розмірі 1000 доларів США, до теперішнього часу шкода в повному обсязі не відшкодована. Просив ОСОБА_3 строго не карати та не позбавляти волі, дати шанс на виправлення.

Рапортом помічника чергової частини Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області на ім`я начальника Миколаївського РУП від 24.02.2024, згідно якого 24.02.024 о 00:44 год. надійшло повідомлення зі служби 102 проте, що 24.02. 2024 в обласної офтальмологічної лікарні знаходиться ОСОБА_5 , якого АДРЕСА_2 , вдарили кулаком по обличчю, контузія тяжкого ступеню лівого ока, егіфема лівого ока;

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 24.02.2024 ОСОБА_6 , який просить вжити заходи до наглядно знайомої особи, яка 23.02.2024 приблизно о 23:00 год. перебуваючи біля хвіртки буд. АДРЕСА_2 , завдала тілесні ушкодження у вигляді удару по голові, що призвело до контузії тяжкого ступеню лівого ока, егіфема лівого ока, субкон`юктивального розриву склери;

Висновком експерта №220 від 21.03.2024, згідно якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце тілесні ушкодження у вигляді контузії тяжкого ступеню лівого ока, гематоми верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юктивального розриву склери, крововиливу в передню камеру (гіфема) лівого ока, з повним порушенням функції зору лівого ока.

Дані телесні ушкодження могли утворитися від дії однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інше. Утворення даних тілесних ушкоджень в строк вказаний в постанові 23.02.2024, не виключається.

Враховуючи, що до травми гострота зору лівого ока складала 1, то по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою стійкої втрати загальної працездатності не менше ніж на одну третину (що складає 35%).

Між даними тілесними ушкодженнями та подальшим розладом здоров`я мається прямий причинно-наслідковий зв`язок. При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника (нападників). Утворення даних тілесних ушкоджень при падіння тіла з положення стоячи на площину як з приданням тілу прискорення так і без нього виключається.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щодо обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, суд зазначає наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_3 визнав свою винуватість, але не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, вибачився перед потерпілим лише під час судового засідання, моральна шкода потерпілому, розмір якої був визначений обвинуваченим, з лютого 2024 року до теперішнього часу не відшкодована в повному обсязі, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, має місце реєстрації та місце постійного фактичного проживання, на обліку лікаря психіатра та нарколога в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання в межах санкції статі, у вигляді позбавлення волі.

Виходячи з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, визнання вини у повному обсязі, даних про його особу, який раніше не судимий, не працює, враховуючи молодий вік обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, який претензій до нього не пред`являє, беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінко, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілим не заявлено, що не позбавляє останнього права звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробовуванням строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1