Справа № 405/7936/23
провадження № 1-кс/405/800/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, Кіровоградської області, громадянина України, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про які 27.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001291, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому вона просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчим стверджується про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Слідчий підтримала позицію прокурора, просила задовільнити клопотання.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що підозрюваний не заперечує факт обставин кримінального провадження; жодних дій щодо ризиків не створював, на всі виклики з`являвся, вплив на свідків та потерпілу не робив.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши доводи прокурора, слідчого пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0001291 від 27.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

18.03.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якої:

26 жовтня 2023 року в темну пору доби, керував технічно-справним автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , та здійснював рух по автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв на території Кропивницького району Кіровоградської області зі сторони смт Олександрівка у напрямку м. Кропивницький, при цьому грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху (далі - ПДР, п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавив себе можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну, не створюючи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Цілеспрямовано порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, продовжуючи рух на вказаному транспортному засобі у вказаному напрямку ОСОБА_5 , нехтуючи вимогами п. 12.4 та 12.9 (б) ПДР (п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.; п. 12.9 Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 … 12.7), рухався в межах населеного пункту с. Підлісне Кропивницького району Кіровоградської області зі швидкістю 117 км/год. (згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 123/24-27 від 19.01.2024), тобто свідомо перевищив максимально дозволену та допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги (50 км/год).

Так, ОСОБА_5 наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, а саме до автомобільної дороги сполученням Єлизаветградка-Бовтишка, що перетинає головну автомобільну дорогу Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв та рухаючись із значним перевищенням швидкості, своїми односторонніми діями позбавив можливості правильно оцінити дорожню обстановку водію автомобіля «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , який згідно вимог п. 1.4 ПДР мав право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила, та здійснював виїзд із другорядної дороги зліва-направо, щодо його ( ОСОБА_5 ) напрямку руху, з метою перетинання головної дороги.

Як наслідок, близько 18.30 год. на відстані 2.8 м до правого краю проїзної частини та 12,1 м до кута будинку АДРЕСА_2 , відбулось зіткнення між передньою частиною в більшості справа автомобіля «Renault Master» з правою задньою частиною транспортного засобу «Renault Clio» (в районі задньої двері), при цьому кут між повздовжніми осями транспортних засобів в момент контактування становив близько 85±5 °, що характерне перехресному рухові.

Тобто, водій ОСОБА_5 рухаючись із допустимою швидкістю (не більше 50 км/год.), а саме діючи у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР, мав технічну можливість уникнути створення умов, що призвели до зіткнення з транспортним засобом «Renault Clio», оскільки за умови руху автомобіля під його керуванням з припустимою швидкістю, автомобіль «Renault Clio» під керуванням водія ОСОБА_9 , закінчив би маневр та покинув смугу руху автомобіля «Renault Master», не створюючи при цьому небезпеки для подальшого руху останньому.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 41 від 15.11.2023, отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння та в даному випадку призвели до смерті останнього, водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 77 від 03.02.2024, отримав тілесні ушкодження, які в своїй сукупності мають ознаки СЕРЕДНЬОЇ ступені тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я строком понад 21 добу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 26.10.2023; протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 22.05.2023; речовими доказами, які мають механічні пошкодження транспортними засобами «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Renault Clio», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; протоколом допиту водія ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_9 ; протоколом допиту пасажира автомобіля «Renault Master» ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 ; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 41 від 15.11.2023; висновком судово-медичної експертизи щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_9 № 77 від 03.02.2024; висновками інженерно-транспортних експертиз щодо технічного стану автомобілів № 3579/23-27 від 14.11.2023 та № 3580/23-27 від 14.11.2023; висновком інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічні дослідження) № 3581/23-27 від 01.12.2023; висновком інженерно-транспортної експертизи (транспортно-трасологічні дослідження) щодо встановлення місця зіткнення транспортних засобів № 3591/23-27; протоколом огляду відеозапису, де зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду та рух автомобілів; висновком інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) з використанням відеозапису № 123/24-27 від 19.01.2024; висновком інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) № 307/24-27 від 09.02.2024; висновком інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) № 376/24-27 від 21.02.2024.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та потенційну можливість уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні.

Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років та відповідно до ст. 12 КК України відносить його до категорії тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу домашнього арешту.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які дають викривальні покази щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке ставиться йому в провину.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, прокурором не доведено під час розгляду клопотання по суті.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався і доказів цього не надано, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, не одружений, тяжкість можливого покарання.

Крім того, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу відповідає характеру і тяжкості злочину, в якому він підозрюється, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та достатніх підстав для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-179, 184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21.03.2024 по 18.05.2024 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18.05.2024 наступні обов`язки:

-заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в Кіровоградській області.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12