Справа № 357/9584/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

здійснивши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000666, яке внесене до ЄРДР 23 березня 2022 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Великий Березний, Закарпатська область, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

(1) вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року, за ч. 3 ст. 135 КК України, до позбавлення волі на строк 6 (шість) років,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисники адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Встановлено, що відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України - об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом.

Відповідно до «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», не може перебувати у власності громадян громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 з наступними змінами) до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, серед іншого належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини.

Згідно з Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справУкраїни від 21 серпня 1998 р. № 622, зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року № 293, завданнями органів поліції є запобігання порушенням порядку виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 мм та швидкістю польоту кулі понад 100 м за секунду (далі - пневматична зброя) і холодної зброї (арбалети, луки з зусиллям натягу тятиви більше ніж 20 кг, мисливські ножі тощо (далі холодна зброя), пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (далі - пристрої), та патрони до них, основних частин зброї бойових припасів до зброї і охолощеної зброї, вибухових матеріалів і речовин, попередження випадків їх втрати, крадіжок, використання не за призначенням та з протиправною метою.

Однак, всупереч вказаним вимогам законодавства України, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характери своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на незаконне носіння, придбання та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів у невстановлений у ході досудового розслідування час та місці придбав у невстановлених осіб корпус ручної осколкової гранати «Ф-1» і уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ до нього та достовірно знаючи, що вказані предмети є вибуховими пристроями та бойовими припасами, всупереч встановленому Законом порядку зберігав та носив їх при собі до 23 березня 2022 року.

Надалі, 23 березня 2022 року о 18 год. 00 хв., в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 на блокпості АДРЕСА_2 , працівниками поліції виявлено та вилучено у лівій задній кишені штанів ОСОБА_4 корпус гранати «Ф-1» та у правій зовнішній кишені куртки ОСОБА_4 уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ до гранати «Ф-1», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють ручну осколкову гранату «Ф-1», яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів.

Вказаний вибуховий пристрій ОСОБА_4 незаконно придбав, носив та зберігав при собі, без передбаченого законом дозволу, без мети збуту для використання у власних цілях.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до практики Верховного Суду, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанова Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 січня 2024 року, справа ЄУН 752/16205/21).

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом у ході судового розгляду заслухані показання свідків, досліджені письмові та речові докази, з яких установлено таке.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_7 з`ясовано, що він 23 березня 2023 року він був у наряді на блокпості № 9. Після обіду зателефонувало керівництво та повідомило, що приїдуть працівники Управління карного розшуку (далі - УКР). Коли останні приїхали і сказали, що в них є завдання, показали фото особи, пояснили, що ця особа їде в напрямку м. Біла Церква і що її треба виявити.

Близько 17 години його напарник ОСОБА_8 виявив транспортний засіб Фольцваген, де перебувала особа відповідно до фотокартки. Усі подальші дії проводили працівники УКР.

На блокпосту по вказівці працівників УКР, вони зменшували швидкість транспортних засобів, які проїжджали блокпост. Коли вони виявили раніше вказаний транспортний засіб, то зупиняли його працівники УКР та здійснили затримання. У транспортному засобі було три особи. Він був зі сторони водія. Двері автомобіля відчинилися і водія попросили вийти. Він не бачив чи останній чинив опір. Як двері відчинилися водія положили на асфальт.

ОСОБА_9 був у мікроавтобусі, в салоні. Не пам`ятає точно в що були одягнені затримані, мабуть у спортивні костюми. При затриманні у водія випав телефон і документи. Після затримання він знаходився з правої сторони автомобіля, охороняв. Усе інше робили працівники УКР. Слідчу оперативну групу (далі - СОГ) викликали. Він приїзду СОГ не дочекався, його зміна закінчилась і він змінився, десь близько 19:00 год. ОСОБА_10 не били. Працівників УКР було троє, ще було ТРО, в якій кількості не пам`ятає. В час затримання на вулиці було ще світло.

Орієнтування йому показували на телефоні - це фотокартка, грудна фігура людини. Усе відбувалось в межах 5 хвилин. Сторону, де стояли затримані, він не бачив. Вони стояли в притул до транспортного засобу. Одягали стяжки на руки стосовно водія, а на інших він не бачив. Поверхневий огляд водія проводився, не пам`ятає чи щось за його результатами вилучалось та хто його проводив. З моменту зупинки до затримання водія пройшло секунд тридцять. Біля затриманих були працівники УКР. Документи він не перевіряв. УКР спустили автомобіль, водія в цей момент не було. Автомобіль перевіряв він та ОСОБА_8 . Вони документи не перевіряли. Чи були заклеєні в затриманих очі, він не бачив, бо були капюшони на голові. Слідчий його допитував наступного дня, в приміщенні поліції, ім`я слідчого ОСОБА_11 .

Відповідно до показань свідка ОСОБА_8 з`ясовано, що23 березня, ближче до вечора, десь о 16-17 год, він, разом з ОСОБА_12 заступили на блокпост АДРЕСА_2 . Від УКР було орієнтування, мабуть на машину, точно не пам`ятає, бо їх було в той час багато. Приїхало 3-є працівників УКР.

Після чого, вони почали зупиняти усі машини. До блокпосту під`їхав вантажний бус, з символікою Доста. Зупинився спочатку на в`їзд до блокпосту, потім на самому блокпосту. Після зупинки до автомобіля підійшли працівники УКР. В автомобілі спереду було дві людини. УКР почав їх затримувати, причина йому невідома. Далі водія вивели з машини і відвели на праву сторону. Вони були на лівій стороні, охороняли. Затримання було близько 18 години. Що відбувалося з правої сторони він не бачив. До цих осіб не підходив. Близько 19 години його та ОСОБА_12 поміняли. СОГ викликали, хто і коли не знає. Вони СОГ не дочекались.

Орієнтування направлялись різними шляхами, як у цей раз не пам`ятає. Думає, що його показали працівники УКР, імен не пам`ятає, затримання теж вони проводили. Транспортний засіб залишався на місці, хто його зупинив та потім перевіряв документи не пам`ятає. Обшук не бачив. Не пам`ятає чи показували фото ОСОБА_13 . Із затриманими перебували працівники УКР. У момент зупинки автобусу був метрів за п`ятдесят від нього. Зброї в затриманих не бачив. Не пам`ятає вигуків «Зброя в затриманих».

Відповідно до показань свідка ОСОБА_14 з`ясовано, що наприкінці березня 2022 року він був на блокпості, точний час не пам`ятає, разом з ним несли службу працівники УКР, НГУ, ТРО та інші особи.

У ході несення служби був зупинений транспортний засіб, білого кольору, бус. На момент зупинки він стояв з водійської сторони на відстані 5-7 метрів. Водій почав спілкуватися з працівником ТРО на підвищених тонах. Після цього водій почав піднімати руки та йому сказали вийти і скандальність ситуації збільшилась. Далі він побачив, як працівники ТРО почали діставати водія з транспортного засобу. У цей момент з іншої сторони він почув команду «Зброя, в автомобілі зброя!», яка саме він не розумів, з його сторони не видно було та він почав викликати СОГ і зателефонував своєму безпосередньому керівнику.

На затриманих одягали кайданки і вони знаходились біля транспортного засобу, до прибуття СОГ. Він же перебував недалеко від водія. У водія були проблеми з ногою, він то сідав, то вставав. Потім прибула СОГ і почала обшук.

Блокпост був у с. Фурси, подія відбувалась після обіду, ще було достатньо світло. Автомобіль зупинений на блокпосту. Вони проводили контртерористичні заходи, тривала активна фаза війни, тому зупиняли всі автомобілі. З водієм спілкувались люди у формі ЗСУ. Розмова була біля 10 хвилин. Далі водія дістали з машини. Після вигуку «Зброя!» він відійшов. Ця команда дається для привернення уваги, що в автомобілі може бути зброя, яка загрожує поліцейським. СОГ приїхала приблизно через годину. Затримані чекали на відстані один від одного, щоб унеможливити їх спілкування.

Потім приїхала СОГ і почався обшук ОСОБА_15 . Обшук проходив зверху до низу. В куртці знайшли запал, у штанах корпус гранати. Обшук проводили 4-5 осіб, був вибухотехнік. Після обшуку він конвоював ОСОБА_10 до райвідділу. На блокпосту, окрім нього були інші працівники УКР, хто саме не пам`ятає. На блокпосту до затримання він вже знаходився 2-3 години. Інформації про зброю не було. Не пам`ятає чи переганяли автобус, поверхневу перевірку проводили водію.

Він раніше не чув, щоб комусь показували фото ОСОБА_13 . Водія витягували люди в формі ЗСУ. Особисто він зброю не бачив. Вони не мають право діставати зброю, без відеофіксації, бо це буде порушенням. Хто робив поверхневий огляд він не бачив. Де був ОСОБА_9 він не бачив. Не пам`ятає чи проводився обшук буса. Не бачив, щоб щось підкидали ОСОБА_16 куртці була ще зубна паста і щітка. Корпус був у задньому кармані штанів.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_17 , з`ясовано, що десь в третьому місяці 2022 року, він, разом з іншим понятим брали участь в обшуку ОСОБА_13 . Коли вони прийшли ОСОБА_9 був уже зв`язаний, у нього зробили обшук, знайшли запальник, зубну пасту та щітку.

Обшук проходив вечері десь о 6:20-6:30 год. На той час, він служив у Фурсівській ДФТГ, ніс патрулювання. Десь о 6 год помітив, як поліція затримала бус, біля нього стояло троє осіб. Його запросили понятим, це було в телефонному режимі. Хто проводив обшук не пам`ятає. ОСОБА_18 понятим був ОСОБА_19 . Запальник був виявлений у внутрішньому кармані куртки, а із заднього карману штанів корпус гранати. Обшук був біля блокпосту. Розписувався де сказав слідчий.

Далі вони пішли чергувати, потім ще був обшук транспортного засобу.

Вони заступили на блокпост десь о 18 год, потім пішли в штаб, там були десь 20 хв, часові проміжки точно не пам`ятає. Обшук проводила здається жінка, а із карманів діставав чоловік. Ці чоловіки були затримані десь годину, це так йому хлопці сказали. Спочатку оглянули ОСОБА_10 , потім підписали, а потім оглядали автомобіль. Автобус стояв біля мосту. Хлопці стояли в різних кутах авто, щоб не спілкувались, один ззаду, один спереду, а один з боку. Потім транспортний засіб розвернули, щоб не заважав, це робили працівники поліції.

Про гранату повідомили, як витягнули її з кишені. Територія навколо буса не була оціплена, люди переміщались вільно біля блокпосту. Порядку дій коли їде ДРГ не було. Коли прийшли сказали, що приїхало ДРГ.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_20 з`ясовано, що приблизно в березні 2022 року Павлова підібрали в м. Хмельницький, в першій половині дня. Вони прямували з гуманітарною допомогою в м. Конотоп. У цей день, він вперше побачив

ОСОБА_21 м. Сквиру доїхали десь близько 15 чи 16 години, пили там каву в центрі. Коли доїхали до с. Фурси він почув крик, свист, через що він загальмував і його одразу витягли з авто, порвали кофту, голови підняти не дали та замотали голову скотчем. Він зрозумів по диханню, що з ним лежать хлопці. Потім їх підняли, руки зав`язані були стяжками. Далі їх сперли на машину. Він пробував підійти до машини, але йому заборонили. Потім їх допитували, питали хто вони, звідки, куди їхали. Далі їх перевели до мішків, потім хтось здається з ТРО запитав, чи болить нога і запропонував сісти на скат. Потім почався шум, почали кричати граната, в кого саме він не розумів.

Коли він був затриманий йому казали, щоб передав привіт начальнику поліції Кам`янець-Подільського відділу, Назару - начальнику Чернівецької поліції, ОСОБА_15 Закарпатської поліції.

Потім був обшук, зі свідками та камерою. З карману куртки, що в автомобілі дістали гранату, а потім сказали тихенько сидіть, то вас не стосується. Потім вони поїхали на штрафний майданчик, його і Назара повезли у відділок, де допитали і відпустили близько другої години ночі.

На блокпосту їх зупинили близько 16 год., як їх витягнули машина ще не встигла зупинитися. До цього багато блокпостів доїхали. Він чув, що у ОСОБА_10 знайшли гранату. Він не може сказати скільки пройшло часу до цього моменту від часу зупинки. Чи була слідча він не знає, бо мав зав`язані очі. Коли знайшли другу гранату вони розгубились, бо думали, що то куртка ОСОБА_10 , а виявилось, що Назара. Обшук автобусу проходив з переду і до заду. Другий раз коли проходили вперед, то людина у військовій формі запитала про куртку.

Після того, як їх відпустили з відділку, вони вдвох поїхали. Куртка була там де сидів ОСОБА_22 . Не бачив, чи підкидували гранату. Коли їх затримували, то фактично вони проїхали блокпост. Коли був крик про гранату він був із зав`язаними очима. Запитували чия куртка, покликали понятих. ОСОБА_23 була біля дверей, до неї був доступ ззовні.

Коли він забрав автомобіль на штрафному майданчику уже не було бронежилетів та блоку цигарок. Думає, що їх забрали на блокпосту, тому що автомобіль при ньому опечатували і пломби були цілі, ніякий акт майна, що було в автомобілі не складався.

Майна ОСОБА_10 йому ніхто не передавав, дозволу на обшук автомобіля він не давав. Поки він був затриманий йому пропонували чай. Павлова підібрали, бо він сказав, що треба допомога в Конотопі. Коли вони його підібрали, ще дозавантажувались. Він не бачив, щоб ОСОБА_15 робив щось з курткою ОСОБА_24 . Він не бачив, що робили з ОСОБА_15 , бо його затримували в цей момент. Зброю у ОСОБА_15 не бачив, якби знав про неї, то не поїхав би зі зброєю.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_25 з`ясовано, що точну дату та час він не пам`ятає, це було після обіду, вони везли гуманітарну допомогу. Біля Білої Церкви їх повикидали із машини. ОСОБА_26 та ОСОБА_27 викинули, він із піднятими руками та паспортом вийшов та АДРЕСА_3 на них капюшони та заклеїли очі скотчем. Поставили головою до бусу, руки зв`язали стяжками. Хтось із них сказав переженіть машину і він почув як її переганяють. ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та він стояли, опершись головами до автобусу. Змушували передавати привіт карному розшуку. Паша стояв по праву сторону від нього. Потім якісь люди приїхали це була ТРО, сказали, що вони їх знають, то нормальні люди.

Коли розмотали очі, то було вже темно. Він так зрозумів, що чекали на СОГ. Коли ті приїхали, почали обшук машини, який відбувався неправильно, вони спочатку оглянули перед машини, потім зад і потім ще два рази поверталися до переду машини. Потім він від них почув, що в Паші в кармані граната. Слідча йому запропонувала одягнути куртку, однак інші особи заборонили це, сказали, що ще не все закінчено. На третій раз коли проводили обшук спереду запитали чия куртка та знайшли гранату. Коли він сказав, що то його куртка, вони розгубилися, було видно, що для них цікавий був лише Паша.

З моменту затримання до приїзду СОГ прийшло приблизно 3 години. Про гранату вперше почув, коли готувалися до обшуку машини і йому розв`язали очі. Паша питав за що затримали, йому сказали, що його сюди ніхто не звав. Серед гуманітарної допомоги були крупи, харчування. Також вони везли 3 бронежилети, їх взяв Паша, для них. ОСОБА_10 забирали у місті Хмельницькому. В автомобілі він був ззаду, по ліву сторону від нього були бронежилети, біля вікна.

Їх зупинили десь після обіду, не те що зупинили, а просто повикидали. Їхали вони на великому білому бусі. СОГ пропонував сісти в автомобіль, як вони їхали, куртка висіла ззаду ОСОБА_13 . ДНК з гранати, яку знайшли в куртці не брали. Правоохоронці стояли біля них. Не чув щоб ОСОБА_15 обшукували, коли вони стояли біля авто, лише чув як застібають куртку.

У той час ОСОБА_15 пришивали ДТП. ОСОБА_29 допомогу не перший раз везли, забирали її на кордоні, ящики не перевіряли, вміст їх визначали по написаному. ОСОБА_15 не мав відношення до завантаження бусу. Щодо цього відмовляється давати покази.

Згідно з витягом, 23 березня 2022 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне провадження № 0000666, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, з таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

«ЄО № 3214 (ІПНП 9584) від 23 березня 2022 року. До Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від працівників УКР в Київській області, про те, що за адресою: АДРЕСА_2 під час перевірки автомобіля марки «Фольцваген» з д.н.з. НОМЕР_1 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під одягом було виявлено предмет схожий на гранату «Ф1».

Відповідно до відомостей з Єдиного обліку, Білоцерківським районним управлінням поліції ГУНП в Київській області, зареєстроване ЄО № 3214 від 23 березня 2022 року 18:00 год повідомлення з такою фабулою:

«23 березня 2022 року о 17:22 год Білоцерківського РУП від служби 102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , блок пост було затримано невідомих осіб. Просять СОГ. Заявник: працівник поліції. ЖЕО 3214».

Згідно з рапортом старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_30 , він доповів, що в ході відпрацювання, а саме несення служби на блокпості АДРЕСА_2 , приблизно о 18:00 год працівниками УКР ГУНП в Київській області спільно з працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області було зупинено автомобіль марки «Volkswagen Crafter», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , під час перевірки документів водій та пасажири явно нервували, чим викликали підозру працівників поліції.

У зв`язку з вище вказаним працівники поліції запросили пасажира та водія вийти з автомобіля для спілкування, після чого останні почали чинити опір, у зв`язку з чим, згідно Закону України «Про Національну поліцію» до них було застосовано фізичну силу та застосовано спеціальні засоби «кайданки».

У подальшому було проведено поверхневу перевірку, для затриманих осіб та у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кармані куртки було виявлено предмет схожий на корпус від гранати. Після чого ним особисто була проведена реєстрація ЄО через телефонну розмову по лінії НОМЕР_3 , а також повідомленням його безпосередніх керівників про вище вказане та очікували СОГ Білоцерківського РУП.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23 березня 2022 року, ОСОБА_4 затриманий у присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_31

Підстава затримання якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидиць, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Права та обов`язки передбачені ч. 3, 7 ст. 42 КПК України ОСОБА_4 роз`яснені, що він засвідчив своїм підписом у протоколі.

За результатами особистого обшуку з правої передньої кишені виявлений та вилучений предмет - підривач 2 типу УЗРГМ, який упаковано до спеціального пакету АВ 1165445, у лівій задній кишені штанів виявлений та вилучений корпус гранати «Ф-1», який поміщений до спеціального пакету АВ 1165414.

Зауваження і доповнення до протоколу не надходили.

Процедура затримання фіксувалась на відеозапис, який є додатком до протоколу затримання ОСОБА_4 та оглянутий у судовому засіданні.

Згідно з актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 23 березня 2022 року, № б/н, здійснений огляд об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого візуально оглянуті предмети схожі на боєприпаси: корпус гранати «Ф-1» з маркуванням «386-164-70Т» - 1 од., підривач «УЗРГМ» з маркуванням «208-74 УЗРГМ 583» 1 од.

Відповідно до копії довідки про категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 23 березня 2022 року, під час перевірки, огляду виявлений корпус гранати «Ф-1» з маркуванням в доній частині «386-164-70Т», який поміщений до спеціального пакету вибухотехнічної служби АВ 1165414 та встановлено, що зазначений об`єкт належить до категорії № 3 вибухонебезпеки (обмежено небезпечний).

Згідно з висновком експерта від 30 березня 2022 року № СЕ-19/111-22/8876-ВТХ, начальник відділу вибухотехнічних досліджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_32 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів експертизу вибухових пристроїв.

На виконання експертизи надані: довідка про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів; спеціальний пакет АВ1165414 «Національна поліція. Вибухотехнічна служба» до якого упаковано металевий предмет, ззовні схожий на корпус бойової гранати «Ф-1»; спеціальний пакет АВ1165415 «Національна поліція. Вибухотехнічна служба» до якого упаковано металевий предмет, ззовні схожий на підривач (запал) до бойової гранати «УЗРГМ»; копія акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів вибухотехнічної служби від 23 березня 2022 року.

За результатами експертизи сформовані такі висновки:

(1) надані на дослідження предмети є промислово виготовленим, уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ та промислово виготовленим спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати Ф-1;

(2) при поєднанні в єдину конструкцію наданого на дослідження спорядженого вибуховою речовиною корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 з наданим на дослідження уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, що передбачено їх конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів.

Наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів.

Наданий на дослідження споряджений вибуховою речовиною корпус осколкової гранати Ф-1 до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини;

(3) наданий на дослідження уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, придатний до вибуху і створення вибухового імпульсу для ініціювання вибуху заряду вибухової речовини.

Вибухова речовина якою споряджено корпус наданий на дослідження ручної осколкової гранати Ф-1 придатна до вибуху при застосуванні засобу підриву відповідно типу.

Ручна осколкова граната Ф-1, яка утворюється при поєднанні в єдину конструкцію наданих на дослідження корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 і уніфікованого запалу дистанційної дії УЗРГМ, придатна до вибуху.

Відповідно до акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 28 березня 2022 року № 19, за результатами експертного експерименту корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням в донній частині «386-164-70-Т», підривач типу «УЗРГМ», з маркуванням на зовнішній стороні «208-74 УЗРГМ 583» знищені.

Згідно з протоколом огляду предмету від 04 квітня 2022 року, старшим слідчим ОСОБА_33 оглянутий спеціальний пакет № 5633051 «Експертна служба» на передній частині пакету наявний пояснювальний рукописний текст «До висновку експерта СЕ-19/111-22/8876-ВТХ від 29 березня 2022 року, частини та фрагменти гранати Ф-1, пластикова пробка, первинні пакування, судовий експерт (підпис) ОСОБА_32 від 29 березня 2022 року.

Під час огляду фотографування не застосовувалось.

Відповідно до протоколу отримання речей від 31 березня 2022 року, захисник ОСОБА_34 надав куртку чорного кольору, тактичні штани чорні з ременем чорного кольору.

Згідно з протоколом огляду речей від 18 квітня 2022 року, старший слідчий ОСОБА_35 провела огляд отриманих від захисника ОСОБА_36 речей ОСОБА_4 , а саме чоловічої куртки «Soft Shell», чорного кольору, торгівельної марки «M-TAC» виготовленої з поліуретанової мембрани та штани «Soft Shell», чорного кольору, торгівельної марки «M-TAC» виготовлені з поліуретанової мембрани.

Вказані речі зафіксовані на фотознімках, які є додатком до протоколу, де містяться зображення зовнішнього вигляду куртки спереду та ззаду, логотипу «M-TAC», внутрішніх кишень куртки, а також зображення штанів з ременем (вигляд з переду та з заду), логотипу у внутрішній частині штанів, задніх кишень штанів.

Відповідно до висновку експерта від 17 червня 2022 року № СЕ-19/111-22/9306-БД, головний судовий експерт відділу молекулярно-генетичних досліджень лабораторії біологічних досліджень та обліку Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_37 , будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, провів судову біологічну експертизу.

На виконання експертизи надані: змив з предмету схожого на запал до гранати; змив з поверхні предмету ззовні схожого на грану; змив з поверхні предмету ззовні схожого на гранату; зразок букального епітелії підозрюваного ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; змив вільного зразку; контрольний зразок.

За результатами експертизи сформовані такий висновок: у наданому на дослідження змиві з предмету схожого на запал до гранати, змиві з поверхні предмету ззовні схожого на гранату встановити генетичні (ДНК-профіль) ознаки поодиноких клітин не вбачається за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК в об`єктів, якого недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу.

Отже, суд керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненому ним злочині, доведена поза розумним сумнівом, що підтверджується показами свідків та дослідженими письмовими та речовими доказами.

Надаючи оцінку відеозапису затримання та обшуку ОСОБА_4 , де він стверджував, що виявлені у нього підривач та корпус гранати йому не належать, суд зазначає про таке.

З цього приводу обвинувачений ОСОБА_4 , у ході судового розгляду, будь-яких пояснень не надав, оскільки відповідно до ст. 63 КК України, відмовився від дачі показів.

Суд вважає, що про належність підривача та корпусу гранати ОСОБА_4 підтверджується наданими під час судового розгляду показами: свідка ОСОБА_17 , який був понятим і при ньому вилучили із внутрішнього карману куртки ОСОБА_4 підривач, а із заднього кармату гранату; свідка ОСОБА_39 , який після затримання був із зав`язаними очима і руками, коли його довели до мішків почали кричати граната, а в кого він не розумів; свідка ОСОБА_25 , який про гранату почув, коли готувався до обшуку машини, він не чув щоб ОСОБА_26 обшукували, коли стояли біля авто, чув лише як застібають куртку, а також відеозаписом до протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 23 березня 2022 року, який є об`єктивним джерелом доказів і підтверджує вилучення у ОСОБА_4 підривача та корпусу гранати.

Жодний із свідків не вказав, що з моменту затримання ОСОБА_4 до обшуку його слідчо-оперативною групою, він якимось чином привертав увагу на незаконні дії працівників поліції, зокрема, що вони проникають до його карманів, кладуть туди якісь предмети тощо.

Будь-яких компроментуючих даних на вказаних свідків не надано, а тому в суду немає підстав не довіряти їхнім показам.

Суд вважає, що обшук ОСОБА_4 відбувався у суворій відповідності з вимогами ст. 208, 223, 236 КПК України, у присутності двох понятих, під безперервний відеозапис, а тому підстав визнавати здобуті в його результаті докази немає.

У цьому контексті суд також зазначає, що згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23 березня 2022 року, обшук ОСОБА_4 проведений у процесі затримання, в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 208 КПК уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Вживання в законі терміну «уповноважена службова особи» призводить до висновку, що цим терміном законодавець позначив особу, якій законом надані повноваження проводити затримання, але яка водночас не є ані «слідчим», ані «прокурором», ані «дізнавачем». Таким чином, цей термін відсилає до інших законодавчих актів, якими надаються повноваження здійснювати затримання державним органам і їх службовим особами.

На підставі аналізу законодавства можна зробити висновок, що термін «уповноважена службова особа» включає, у тому числі, поліцейських патрульної або інших служб поліції (стаття 37 Закону України «Про Національну поліцію»); військовослужбовців Служби правопорядку (стаття 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України»), Національної гвардії України (стаття 13 Закону України «Про Національну гвардію України»),Управління державної охорони України (стаття 18 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України тапосадових осіб»); службових осіб органів Державної прикордонної служби України (стаття 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України»), Служби безпеки України (стаття 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність»), розвідувальних органів (стаття 47 Закону України «Про розвідку ), служби судової охорони (стаття 162 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») тощо.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про Національну поліцію» поліція уповноважена затримувати особу на підставах, у порядку та на строки, визначені Конституцією України, КПК та Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також іншими законами України.

Особистий обшук є складовою процесу затримання і, таким чином, законне затримання саме собою дає підстави для проведення особистого обшуку. Більше того, слід взяти до уваги, що особистий обшук затриманої особи є необхідним, крім фіксації доказів правопорушення, також для забезпечення безпеки як осіб, що затримують, так і інших осіб, включаючи саму затриману особу. Тому особистий обшук, як правило, проводиться невідкладно після затримання. Таким чином, законність проведення обшуку до внесення відомостей в ЄРДР залежить від того, чи законно проводити затримання за таких обставин. У той же час наявність чи відсутність у ЄРДР на час затримання та особистого обшуку особи відомостей про правопорушення, у зв`язку з яким відбулося затримання, не може вважатися умовою його законності.

У ході судового розгляду, з показань свідків, судом установлено, що затримання ОСОБА_4 здійснювали працівники поліції (працівники Управління карного розшуку), тобто уповноважені на те особи, обшук проведений слідчим, підставою затримання стала наявність інформації, що в автомобілі зброя, що підтверджується свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , які показали, що чули команду "зброя, в автомобілі зброя!"

Вказана підстава для затримання ОСОБА_4 відповідає положенням п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки сукупність очевидних ознак на місці події вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Отже, будь-яких порушень вимог КПК України при затриманні та обушку ОСОБА_4 судом не установлено.

У зв`язку з цим, підстав визнавати зібрані стовно нього докази недопустимим у суду немає.

Будь-яких інших процесуальних порушень, під час збирання доказів, судом не установлено.

Стосовно показань свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_25 , що після обшуку ОСОБА_4 у ході проведеного обшуку автомобіля виявлена інша граната, суд зазначає, що вказана подія не є предметом судового провадження стосовно ОСОБА_4 , будь-яких матеріалів стосовно її вилучення суду не надавалось. Вказана обставина, зважаючи на надані докази, не свідчить, що знайдена у ОСОБА_4 граната йому була підкинута.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Судом обставин, які передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання не установлено.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Мотиви призначення покарання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Отже, з огляду на ступінь тяжкості та обставин вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, невизнання ним вини, відомі дані про його особу, а саме він раніше судимий, одружений, непрацюючий, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, суд дійшов висновку, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами, неможливе, без ізоляції його від суспільства та йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

З вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року та ухвали Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 135 КК України, до позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, за сукупністю вироків (ст. 71 КК) ( 2341-14 ) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Судом установлено, що злочин за цим вироком вчинений, у період після проголошення вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року та до набрання ним законної сили.

У зв`язку з цим, суд вважає, що остаточне покарання має бути призначене ОСОБА_4 за правилами ст. 71 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Отже, суд вважає, що за правилами ч. 1, 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, ОСОБА_4 має бути визначене остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року, який був змінений ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Згідно з ч 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30 червня 1993 року

№ 3352-XII, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання може бути зарахований лише строк попереднього ув`язнення, тобто час перебування особи під вартою, вирок стосовно якої не набрав законної сили.

Судом установлено, що ОСОБА_4 затриманий 23 березня 2022 року, потім згідно з реєстром досудового розслідування, йому ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_40 від 25 березня 2022 року обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 21 травня 2022 року.

Своєю чергою, судом установлено, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року, яким ОСОБА_4 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, набрав у цій частині законної сили 13 травня 2022 року, в день постановлення ухвали Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року.

Отже, ОСОБА_4 перебував в умовах попереднього ув`язнення з 23 березня 2022 року до 13 травня 2022 року.

Отож, цей строк, відповідно до ч 5 ст. 72 КК України, має бути зарахований у строк відбутого покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речовим доказом від 04 квітня 2022 року, визнані речовим доказом: фрагменти ручної осколкової гранати Ф-1.

Суд вважає, що їх відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, необхідно знищити.

Відповідно до постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 18 квітня 2022 року, визнані речовим доказом: куртка та штани ТМ «М-ТАС», які належать ОСОБА_4 .

Суд вважає, що їх, згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, необхідно повернути ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з довідкою про витрати на проведення біологічної експертизи, висновок експерта від 17 червня 2022 року № СЕ-19/111-22/9306-БД, витрати на залучення експерта становлять 3025,85 грн.

Відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи, висновок експерта від 30 березня 2022 року № СЕ-19/111-22/8876-ВТХ, витрати на залучення експерта становлять 2745,92 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, їх необхідно стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки він відбуває покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року.

Керуючись ст. 100, 124, 177, 368, 374, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2021 року, який був змінений ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 13 травня 2022 року та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання рахувати з дня проголошення цього вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбутого покарання, строк попереднього його ув`язнення з 23 березня 2022 року до 13 травня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5 771,77 грн.

Речові докази:

(1) фрагменти ручної осколкової гранати Ф-1, які знаходяться в спеціальному пакеті № 5633051, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, - знищити;

(2) куртку та штани ТМ «М-ТАС», чорного кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, - повернути власнику ОСОБА_4 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України вручити учасникам судового провадження копію повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області