САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/458/24
Провадження № 1-кп/726/71/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Чернівці, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000500 від 23.01.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз: - 19.06.2020 вироком Городенківського районного суду Івано-Франківської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців. Звільненого 14.07.2023 по відбуттю покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в період часу з 19 год 00 хв, 21.01.2024, по 07 год 00 хв, 22.01.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей, незаконно, протиправно, умисно, діючи в умовах воєнного стану згідно указу Президента України № 64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні", проник в приміщенні залу очікування автостанції № 3, після чого шляхом віджиму, умисно пошкодив термінал НОМЕР_1 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 8995 грн., чим спричинив матеріальну шкоду ТзОВ ФК "Контрактовий дім" на вказану суму.

Після вказаних дій, обвинувачений ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину пішов та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив ТзОВ ФК "Контрактовий дім" матеріальної шкоди на суму 8995 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками вчинено повторно, шляхом проникнення та в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України - визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені прокурором у пред`явленому обвинуваченні, що знайшли своє відображення в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Так, дійсно викрав вказане у обвинувальному акті, при обставинах зазначених в обвинуваченні. Шкодує про вчинене. Просив суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Просив допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження, що стосуються речових доказів, процесуальних витрат та даних, які характеризують особу обвинуваченого. Щодо міри покарання, просив суд призначити обвинуваченому покарання за ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Вирішити питання речових доказів та процесуальних витрат, які стягнути із обвинуваченого, також просив суд цивільний позов ТзОВ ФК «Контрактовий дім» задовольнити.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, в присутності захисника, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, доведена повністю, а останній вчинив вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками: вчинено повторно, шляхом проникнення та в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів; дані про особу винного, який є раніше неодноразово судимим.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує визнання вини, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, визначених ст. 67 КК України, прокурором в обвинувальному акті не заявлено та судом не встановлено.

Таким чином, виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

На підставі вище викладеного, суд при призначенні виду та міри покарання враховує, характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, те що злочин відноситься до категорії тяжкого, обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, з врахуванням пом`якшуючих вину обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає призначити покарання у відповідності до встановленої у санкції ст. 185 ч.4 КК України у виді позбавлення волі.

Суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання у виді у виді реального позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме його особі і буде достатнім для досягнення передбачених ст. 50 КК України цілей покарання.

У кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов представником потерпілого ТзОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» ОСОБА_5 .

Розглядаючи заявлений цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідності до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав повністю.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно з яким у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, суд вважає вимоги представника потерпілого ОСОБА_5 підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_3 ТзОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» було завдано матеріальну шкоду на суму 8 999 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, в ході судового розгляду знайшла своє підтвердження сума матеріальної шкоди, заявлена до стягнення з обвинуваченого, оскільки така сума підтверджена належними доказами в розумінні ст.ст.76 - 80 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Наявні судові витрати по справі відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню в дохід держави з обвинуваченого.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395, ч.15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання у порядку приведення вироку до виконання.

Цивільний позов представника потерпілого ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь потерпілого ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий дім» (код за ), матеріальну шкоду в розмірі 8 999,00 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 15 108 (п`ятнадцять тисячі сто вісім) гривень 64 копійок.

Речові докази, а саме: оптичні носії інформації DVD-R диски з інформацією відзнятих камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження; грошові кошти в сумі 1000 грн., які зберігаються в АТ «Укрексімбанк» - повернути за належністю ОСОБА_3 ; речові докази, згідно постанови про визнання речових доказів від 24.01.2024 року, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області, а саме: рюкзак чорного кольору, куртка чорного кольору, кросівки «WICE», чорного кольору повернути за належністю ОСОБА_3 ; цвяходер синього кольору, викрутку- знищити; куртку салатового кольору, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Головуючий суддяОСОБА_1