ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9576/21
провадження № 1-в/753/223/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу, що становить 17000 грн.

В поданні Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ставиться питання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Учасники судового провадження в суд не з`явилися, про розгляд подання повідомлялися належним чином, заяв, заперечень суду не надали, у зв`язку з чим, суд уважає за можливе розглянути справу за їх відсутності по наявним матеріалам.

Суд, дослідивши подання та долучені до нього додатки, приходить до наступного висновку.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Так, з матеріалів справи вбачається наступне.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу, що становить 17000 грн.

Вирок набрав законної сили 17 червня 2021 року.

У поданні зазначено, що ОСОБА_3 неодноразово на адресу, зазначену у вироку суду, були надіслані повідомлення щодо необхідності сплати суми штрафу. Однак, жодної інформації про причини невиконання вироку суду засудженим понад 1 місяць та по теперішній час до Дарницького РВ не надходило.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили минуло більше двох років, а тому є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку суду касаційної інстанції (постанова від 24 грудня 2015 року у справі №5-324кс15) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Так, за змістом вимоги, яка міститься у матеріалах особової справи, виданої управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції у м. Києві, ОСОБА_3 з червня 2021 року не вчинив нового кримінального правопорушення.

Отже, в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, призначеного вироком, або про вчинення ним нового кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої або частини четвертої статті 80 КК України.

Відповідно до положень ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

На підставі викладеного та враховуючи той факт, що на цей час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання не встановлений, ОСОБА_3 не вчинив нового кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що клопотання органу пробації про звільнення останнього від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області задовольнити, звільнивши засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва 17 травня 2021 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1