Справа № 405/394/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2024 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4 по розгляду скарги ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, на дії посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 13.01.2023,

встановив:

26.01.2024 ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила відвід слідчому судді ОСОБА_5 по розгляду її скарги в порядку ст.303 КПК України на дії посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 13.01.2023.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 матеріали відводу передані судді ОСОБА_1 .

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_6 не з`явилася, надала заяву, в якій просила провести розгляд за її відсутності, відвід вважає необґрунтованим.

Представник Кіровоградської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Скаржник в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи №405/394/23, провадження №1-кс/405/4345/23, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що під час розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, справа №405/394/23, номер провадження 1-кс/405/4345/23, ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_6 .

Розділом 6 Глави 3 КПК України закріплено право учасника кримінального провадження на відвід.

Разом з цим, у відповідності до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні.

Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Особі, що звертається до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на нього поширюється обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом.

У прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Заявниця ОСОБА_3 , якою заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_7 , в судове засідання, призначене на 05.02.2024 не з`явилась, надала до суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що перебуває на лікарняному, докази на підтвердження хвороби зобов`язалась надати в наступне судове засідання.

Проте, 26.02.2024, ОСОБА_3 знову в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлена належним чином, жодних дій щодо повідомлення суд про причини неявки не здійснила, доказів на підтвердження причини неявки в минуле судове засідання не подала.

В наступне судове засідання, призначене 05.03.2024 ОСОБА_3 не з`явилась. Судове засідання було відкладено до 15.03.2024, в яке заявниця також не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлена належним чином, жодних дій щодо повідомлення суд про причини неявки не здійснила.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

В судові засідання по розгляду заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_6 заявниця не з`явилась, пояснень по суті заявленого відводу не надавала, в тому числі і письмової заяви із зазначенням причин та підстав відводу до суду не подавала, а тому суд не може встановити мотиви, за яких цей відвід був заявлений.

Неявка заявниці до суду, яка була повідомлена про дату, місце та час судового засідання, вказує на небажання ОСОБА_3 приймати участь в судовому засіданні та надавати пояснення по суті заявленого відводу, тобто його не підтримання.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід.

Керуючись ст.ст.75, 81, 369-372 КПК України, суддя, -

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4 по розгляду скарги ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, на дії посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 13.01.2023 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8