Справа № 727/1740/24
Провадження № 1-кп/727/213/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004589 від 01.12.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Старі Бросківці, Сторожинецького району, Чернівецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 ККУ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 26.11.2023, близько 16.00 на тротуарі біля 3 під`їзду по Проспекту Незалежності, 117, в м. Чернівці, знайшла банківську картку, (з безконтактною технологією проведення платежів), № НОМЕР_1 , емітентом якої є AT КБ «ПриватБанк», яка була втрачена ОСОБА_5 того ж дня при невстановлених в ході розслідування обставинах.

Після виявлення зазначеної банківської карти, у ОСОБА_4 виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів для власного збагачення, тому вона не вчинила жодних дій щодо встановлення власника картки з метою її повернення, а привласнила її та ходила з нею для подальшого викрадення грошових коштів ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02.10.1992, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346 III від 05.04.2001, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07.12.2000, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, банківська картка є офіційним документом.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України - привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_4 , після привласнення банківської картки (з безконтактною технологією проведення платежів), № НОМЕР_1 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», яка була втрачена ОСОБА_5 , 27.11.2023 у період часу 05:48 по 11:51 та 28.11.2023 у період часу з 08:11 по 12:52, не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер (пін-код) зазначеної платіжної карти, встановлений на ній для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 1373 грн. 51 коп., розпорядившись ними на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за різні товари через POS- термінали.

Зокрема, 27.11.2023 о 05 год. 48 хв. здійснила оплату за послуги туризму та транспортних перевезень IPAY.UA TRANSPORT Chemivtsi, на суму 10 грн.; 27.11.2023 0 08 год. 16 хв. здійснила оплату за товар в магазині продуктів «Світлана», що розташований по вул. Героїв Майдану, 85 в м. Чернівці, на суму 60 грн.; 27.11.2023 об 11 год. 38 хв. здійснила оплату за товар в магазині «Мясний Майстер», що розташований по проспекту Незалежності, 119 в м. Чернівці, на суму 218,10 грн.; 27.11.2023 об 11 год. 39 хв. здійснила оплату за товар в магазині «Мясний Майстер», що розташований по проспекту Незалежності, 119 в м. Чернівці, на суму 82, 48 грн.; 27.11.2023 об 11:43 здійснила оплату за послуги туризму та транспортних перевезень IPAY.UA TRANSPORT Chemivtsi, на суму 14 грн.; 27.11.2023 об 11:43 здійснила оплату за послуги туризму та транспортних перевезень IPAY.UA TRANSPORT Chemivtsi, на суму 14 грн.; 27.11. 2023 об 11 год. 51 хв. здійснила оплату за товар в аптеці «Apteka №865», що розташована в м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 27, на суму 45,00 грн.; 28.11.2023 об 08 год. 11 хв. здійснила оплату за товар в магазині «Свіжий маркет», що розташований по вул. Максимовича, 18 в м. Чернівці, на суму 98 грн.; 28.11.2023 об 08 год. 47 хв. здійснила оплату за товари в магазині «Тано64», що розташований по вул. Миколайчука, 9 в м. Чернівці, на суму 60,60 грн.; 28.11.2023 об 12 год. 22 хв. здійснила оплату за товари в магазині «Мясний Майстер», що розташований по проспекту Незалежності, 119 в м. Чернівці, на суму 366,37 грн.; 28'. 11.2023 об 12 год. 25 хв. здійснила оплату за товари в магазині «Мясний Майстер», що розташований по проспекту Незалежності, 119 в м. Чернівці, на суму 74,46 грн.; 28.11.2023 об 12 год. 34 хв. здійснила оплату за товари в магазині «Най - Най », що розташований по просп. Незалежності, 86 в м. Чернівці, на суму 175,10 грн.; 28.11.2023 об 12 год. 52 хв. здійснила оплату за товари в магазині «Маркет 38 », що по вул. Героїв Майдану, 19 в м. Чернівці, на суму 155,40 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1373 грн. 51 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, фактичні обставини справи не оспорила.

Відповідно до ч.3 ст.56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні.

Судом було вжито необхідних заходів з метою надання потерпілій ОСОБА_5 можливості реалізувати зазначені права.

Однак потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до підготовчого судового засідання спрямувала заяву в якій, просила розглядати управу у її відсутності, претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має, збитки завданні кримінальним правопорушенням їй відшкодовані.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Оскільки обвинувачена визнала свою провину, завдані збитки потерпілій стороні відшкодувала у повному обсязі, сумнівів в добровільності її позиції немає, фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопрушення, одне з яких , відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, працевлаштована і за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, повністю відшкодувала потерпілій спричинені збитки і потерпіла особа не має до обвинуваченої матеріальних претензій , крім того присила її суворо не карати.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, яке виразилося у тому, що в судовому засіданні обвинувачена висловила жаль з приводу вчиненого.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Суд враховує, що статтею 12 КК України надається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду. Тому суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого урахування всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного злочину, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, особу винної, форму і ступінь вини, мотивацію злочину, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з врахуванням даних про особу винної, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.357 КК України в межах санкції даної статті, а за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 69 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, за це кримінальне правопорушення. Та, остаточне покарання призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк, який, на думку суду, буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, разом з цим вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, у зв`язку із застосуванням до обвинуваченої положень ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373 - 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст 357 ч.1 , 185 ч.4 КК України, та призначити їй покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік ;

-за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням на неї відповідно до п. 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

-DVD- диск з файлами відеозаписів з магазину «М`ясний майстер» по пр.. Незалежності 119, м.Чернівці, залишити в матеріалах кримінального провадження.

-DVD- диск з файлами відеозаписів з магазину «Тано 69» по вул.. Миколайчука 9, м.Чернівці, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня проголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачена має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1