Cправа № 127/8812/24
Провадження № 1-кс/127/3830/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04 березня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи свої доводи тим, що 04 березня 2024 року він звернувся із заявою до Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності військову посадову особу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майора ОСОБА_4 , за фактом невиконання наказу начальника в умовах воєнного стану, оскільки бездіяльністю цієї військової службової особи йому заподіяно тяжкі наслідки, які виникли в результаті невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №250 від 15.09.2022 про виплату йому грошового забезпечення за період з 12.01.2020 по 23.03.2021 за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в справі №160/1566/20 від 23.03.2021 та за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в справі №160/6725/23 про стягнення грошового забезпечення на його користь за період з 27.03.2017 по 27.03.2020. Рішення набрали законної сили. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, посадовими особами Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері відомості за його заявою про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, розслідування не розпочато, в зв`язку з чим він звернувся з даною скаргою до слідчого судді. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 403, ч. 1 ст. 175, ст. 382 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2024 задоволено клопотання ОСОБА_3 та судовий розгляд скарги постановлено здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Вінницьким міським судом Вінницької області та Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу.

Однак, в судові засідання Вінницького міського суду Вінницької області та Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 неодноразово не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, суд розглянув скаргу у відсутність останнього.

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, суду надіслав лист, в якому просив скаргу розглянути у його відсутність та відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що прокурор після прийняття та реєстрації повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на його зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В ході вивчення скарг ОСОБА_3 , у тому числі шляхом направлення даних скарг до органів, які наділені повноваженнями щодо перевірки військових службових осіб, а також військових формувань, підприємств, установ та організацій, будь-яких ознак вчинення кримінального правопорушення відносно заявника не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 04 березня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері із заявою, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності військову посадову особу військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , майора ОСОБА_4 , за фактом невиконання наказу начальника в умовах воєнного стану, оскільки бездіяльністю цієї військової службової особи йому заподіяно тяжкі наслідки, які виникли в результаті невиконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №250 від 15.09.2022 про виплату йому грошового забезпечення за період з 12.01.2020 по 23.03.2021 за рішенням, які набрали законної сили, Дніпропетровського окружного адміністративного суду в справі №160/1566/20 від 23.03.2021 та за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду в справі №160/6725/23 про стягнення грошового забезпечення на його користь за період з 27.03.2017 по 27.03.2020.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву - повідомлення ОСОБА_3 , як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означитиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого кримінального правопорушення, тому підстави для внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 відсутні.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_3 достатніх об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно у посадової особи Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04 березня 2024 року слід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 04 березня 2024 року-відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_6