ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/202/24 Справа № 705/5055/23 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, останнього разу 26.02.2020 Уманський міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 Кримінального кодексу України (далі - КК) до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, звільнений 18.05.2022 умовно-достроково згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2022, не відбута частина покарання 8 місяців 29 днів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.4 ст.185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

На підставі ст.71 КК, за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.02.2020 у виді 3 місяців позбавлення волі і остаточно визначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, залишено у виді тримання під вартою. Строк відбування покарання вирішено рахувати з 13 вересня 2023 року.

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_7 вироком суду визнаний винним в тому, що він 06.08.2022 близько 22.30 год., в умовах воєнного стану затвердженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року та неодноразово продовженого, зокрема Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, умисно, зайшов на територію подвір`я домоволодіння по АДРЕСА_2 , де, шляхом вільного доступу через незамкнені вхідні двері, проник до житлового будинку, звідки із нежитлової кімнати таємно, повторно, викрав велосипед «ROCKRIDER MOUNTIAN 26», вартістю 5952 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 12.08.2023 в обідню пору доби, більш точний час органом досудового слідства не встановлено, умисно, діючи в умовах воєнного стану, розбивши каменем скло вікна частини житлового будинку по АДРЕСА_3 , проник всередину будинку, звідки із спальної кімнати таємно викрав телевізор марки «Samsung» моделі «Т22С350ЕХ», вартістю 1600 грн. та тюнер для телевізора марки «Eurosky» моделі «ЕХ-4100», вартістю 150 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 1750 грн.

Він же, повторно, 07.09.2023, близько 14.00 год., умисно, діючи в умовах воєнного стану, зайшов на територію подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу через не замкненні вхідні двері, проник до житлового будинку, звідки із кімнати таємно викрав ноутбук марки « SAMSUNG » моделі NP270Е5Е, вартістю 4500 грн., мобільний телефон марки Nokia моделі С-2-01, вартістю 931 грн., сумку для ноутбука марки «Trust» моделі 21080-02, вартістю 360,50 грн., зарядний пристрій марки «SAMSUNG» моделі ЕP-ТА200, вартістю 258,30 грн., зарядний пристрій марки «SAMSUNG» моделі ЕТА0U83SWE, вартістю 190 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6239,80 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить переглянути вирок та зменшити йому строк призначеного покарання. Під час апеляційного розгляду просить врахувати визнання вини та щире каяття. Також зазначив, що має матір похилого віку, яка потребує його допомоги.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, був заслуханий прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції дотримано цих вимог закону.

Висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, а також кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що не оспорюється в апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність за своєю суворістю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого, є непереконливими.

Відповідно до ст. 65 КК, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу винного, який не має постійного місця проживання, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття; обставини, які обтяжують покарання, - рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Також при ухваленні вироку судом враховано вчинення кримінальних правопорушень в період умовно-дострокового звільнення.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про вид та розмір покарання.

Як убачається з матеріалів справи, вирішення місцевим судом питання про призначення ОСОБА_7 покарання ґрунтується на наведених вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_7 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є можливим при призначенні покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі санкції, встановленою відповідною частиною статті закону України про кримінальну відповідальність, з чим погоджується апеляційний суд.

На думку колегії суддів, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчинених діянь та його наслідкам, тому відсутні підстави вважати його невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто яка є явно несправедливим через суворість.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційний суд враховує, що призначене покарання у межах відповідних санкцій, з урахуванням положень ст.71 КК, відповідає приписам статей 50, 65 цього Кодексу.

Визнання вини обвинуваченим, його щире каяття - судом було враховано при призначенні покарання, а те, що обвинувачений має матір похилого віку, яка потребує його допомоги, не свідчить про необхідність прийняття рішення про пом`якшення призначеного покарання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Водночас, суд першої інстанції помилково визнав обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, з огляду на таке.

Згідно з ст. 34 КК рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Відповідно до абзацу 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК, як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Оскільки дії обвинуваченого судом кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК та кваліфікуючою ознакою вказаної частини є викрадення чужого майна «вчинене повторно», раніше обвинувачений вчиняв кримінальні правопорушення виключно проти власності, суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочину.

З урахуванням наведеного вирок суду на підставі ч. 2 ст. 404 КПК підлягає зміні, а саме виключення з вироку обставини, яка обтяжує покарання - рецидив злочину, що не тягне за собою пом`якшення покарання призначеного обвинуваченому.

Керуючись ч.2 ст.404, ст.ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в порядку ч.2 ст.404 КПК.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, яка обтяжує покарання, - рецидив злочину.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Верховного Суду, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення копії ухвали апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4