ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1599/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 11 червня 2024 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , -

УСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суд задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 на шістдесят днів, без визначення застави - 09.08.2024 включно.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який офіційного джерела доходу, постійного місця проживання, та міцних соціальних зв`язків в Україні не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину з застосуванням насильства за ч.5 ст. 27, ч.4 ст.187 КК України, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, - не зменшились та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу та застосувати заставу в розмірі 242240грн або у вигляді домашнього арешту.

Вказує, що прокурор не навів жодного доказу, в обґрунтування існування ризиків.

Наголошує на тому, що обвинувачений приїхав до України з метою отримати освіту, є студентом, займався волонтерською діяльністю.

11 січня 2023 року звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з проханням прийняти його на військову службу, було призначено співбесіду.

До будь якої відповідальності не притягувався, раніше не судимий, одружений, має позитивну характеристику.

Сторони кримінального провадження були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.

Захисник ОСОБА_6 повідомлена згідно телефонограми 19 червня 2024 року, в той же день було повідомлено прокурора ОСОБА_8 ..

Обвинуваченому було направлено для вручення до Харківського слідчого ізолятора № 27 повідомлення про час та місце судового розгляду та пам`ятку про права та обов`язки в перекладі на рідну мову, роз`яснено його право заявити клопотання про розгляд його апеляційної скарги за безпосередньої участі обвинуваченого.

Відповідних клопотань на адресу Харківського апеляційного суду на час розгляду справи не надходило.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін в порядку ст. 406 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачений положеннями ст. 199 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, судом було належно досліджено дані про особу ОСОБА_7 , який має вищу освіту, раніше не судимий, одружений, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , міцних соціальних зв`язків в Україні не має.

Також районним судом при розгляді даного клопотання констатовано існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того суд констатував відсутність обставин, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків.

Врахував суд і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , за ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином, санкцією передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Відтак, висновок суду про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою є необґрунтованим та недоцільним.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).

Окрім іншого, колегія суддів вважає необґрунтованими апеляційні доводи захисника з приводу можливості застосування застави до обвинуваченого, з огляду на встановлені обставини та ризики у справі, такий запобіжний захід не буте забезпечувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не буде запобігати спробам обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Належних відомостей про неможливість перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, сторона захисту не надала.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 178, 179, 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 11 червня 2024 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді