Справа № 357/7795/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001318, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (далі - угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

установив:

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 06.06.2023, о 08 год 00 хв, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та безпідставно ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 27.06.2023, до моменту добровільного повернення до військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу відповідних командирів (начальників), 14.08.2023, о 08 год 00 хв, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та безпідставно ухилявся від виконання обов`язків військової служби до 04.12.2023.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 5 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 діючи добровільно, ініціював укладення цієї угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в цій угоді та у врученій йому підозрі у вчиненні кримінального правопорушення.

При укладенні угоди сторони беруть до уваги обставини, що пом`якшують покарання, а саме ОСОБА_3 щиро розкаявся, беззаперечно визнав свою винуватість, самостійно припинив вчинення злочину та добровільно прибув до правоохоронних органів, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником бойових дій, отримав поранення під час участі в бойових діях. На момент вчинення кримінального правопорушення не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. На службі характеризується посередньо. Кримінальним правопорушенням фізичної, майнової та моральної шкоди не завдано. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Сторони погодились, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначене покарання: за ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Отже, у кримінальному провадженні № 0001318, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2023стосовно: ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч. 5 ст. 407 КК України.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, беззаперечно визнав свою винуватість, самостійно припинив вчинення злочину та добровільно прибув до правоохоронних органів, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником бойових дій, на момент вчинення кримінального правопорушення не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на службі характеризується посередньо, кримінальним правопорушенням фізичної, майнової та моральної шкоди не завдано та з огляду на відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 177, 331, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 03 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001318, яке внесене до ЄРДР 21 липня 2024 року стосовноОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вирокудо виконання .

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди про винуватість є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1