Провадження № 1-кп/742/50/24
Єдиний унікальний № 742/867/23
ВИРОК

Іменем України

23 травня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000761 від 31.08.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковтунівка Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

30.08.2022 о 20 год 00 хв ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Костянтинівська, а саме зі сторони вул. Ярмаркової у сторону вул. Житньої, що у м. Прилуки.

Рухаючись у вищевказаному напрямку, наближаючись до магазину «Акваріум», що по вул. Костянтинівська 199Г, водій ОСОБА_4 , не правильно оцінивши дорожню обстановку та відповідно не реагуючи на її зміну (п.п. 2.3 б ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N? 1306), перед зміною напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху (п.п. 10.1 ДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N? 1306), виконуючи поворот ліворуч поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, не надавши дорогу зустрічним транспортним засобам (п.п. 10.4 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N? 1306) здійснив зіткнення з мотоциклом марки «TRUVA» модель «125-37» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебував під керуванням ОСОБА_6 , котрий рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, водій мотоцикла ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми органів грудної клітки, закритого уламкового перелому лівої ключиці, закритих переломів 3-4-го ребра зліва, лівобічного пневмогематоракса, що згідно висновку судово-медичної експертизи N? 256 від 12.12.2022, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_4 , порушив вимоги: п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N? 1306, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, давши відповідні показання по факту ДТП, щиро кається в скоєному, просить суд суворо його не карати, цивільний позов потерпілого у сумі 100500 грн моральної шкоди та 2500 грн матеріальної шкоди визнав повністю.

Потерпілий у судовому засіданні вказав, що обвинувачений не перепрошував щодо заподіяних ушкоджень, не відшкодував йому завданої шкоди, щодо міри покарання наполягав на покаранні у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

Враховуючи, що учасники судового розгляду не заперечували, суд, відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, в тому числі і обвинуваченими.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються органом досудового розслідування правильно за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Згідно ст. 66 КК України, обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся.

Також суд враховує, що обвинувачений матеріальну шкоду завдану потерпілому не відшкодував, при призначенні покарання потерпілий просив призначити у виді позбавлення волі.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі ближче до мінімального строку, з позбавленням права керувати транспортними засобами, без застосування ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений не відшкодував заподіяної шкоди, враховуючи думку потерпілого, який наполягав на реальному покаранні.

У матеріалах справи наявна позовна заява потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 та ПАТ «НАСК «Оранта» про відшкодування майнової та моральної шкоди. Просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь 100500 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 2500 грн у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та судові витрати на правничу допомогу, стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» шкоду у розмірі втраченого середнього заробітку у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

У судовому засіданні потерпілий підтримав позовні вимоги заявлені до обвинуваченого та просив їх задовольнити, позовні вимоги до страхової компанії не підтримав.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до чинного законодавства (п.2 ч.2 ст.23 ЦК України) моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно зіст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з ч.1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У зв`язку з отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями потерпілий проходив тривале лікування, зазнав вимушених змін у своїх життєвих стосунках і звичному способі життя та відчував біль, тривалі й тяжкі за характером моральні страждання.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і обсяг заподіяних моральних страждань, їх тривалість і, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості моральну шкоду, завдану позивачу, суд оцінює в розмірі 100500 гривень.

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 2500 грн у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, оскільки потерпілий проходив лікування після ДТП і такі витрати є документально підтвердженими.

Інші вимоги, не підтримані потерпілим на певну суму залишити без розгляду, що не позбавляє його можливості довести такі вимоги у цивільному провадженні.

Під час судового розгляду ухвалою суду від 28.02.2024 відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений затриманий 28.02.2024. За таких обставин строк відбування покарання необхідно рахувати з моменту затримання, при цьому залишивши обраний запобіжний захід до вступи вироку у законну силу.

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 КПК України з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 9816,36 грн, а саме за проведення: інженерно-транспортної експертизи 3020,48 грн, інженерно-транспортної експертизи 1510,24 грн, інженерно-транспортної експертизи 1510,24 грн, інженерно-транспортної експертизи 2265,36 грн, інженерно-транспортної експертизи 1510,24 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , тобто з 28.02.2024 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити.

Сягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 100500 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, 2500 грн у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у сумі 9816,36 грн.

Речові докази:

- автомобіль марки ВАЗ 2106, р.н. НОМЕР_1 , звільнити з під арешту накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.09.2022 та повернути власнику ОСОБА_4 у його законне володіння та користування,

- мотоциклом марки «TRUVA» модель «125-37» р.н. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - звільнити з під арешту накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.09.2022 та зашити у його користуванні,

- лампочку з мотоцикла марки «TRUVA» модель «125-37» р.н. НОМЕР_2 , передану на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залити у його законному володінні та користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_7