Справа № 635/5533/24
Провадження по справі №1-кс/635/1191/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 05.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором-заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000454 від 05.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 05.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

05.05.2024 до ЧЧ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , невідомі особи в період воєнного стану скоїли крадіжку дротів та мотору з бетономішалки, чим спричинили матеріальну шкоду.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 31.03.2016 року, Харківськім районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, у порядку ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік., також ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, обвинувальні акти щодо останнього направлені до Харківського районного суду Харківської області однак на цей час перебувають на розгляді, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив корисливий злочин за наступних обставин. 04.05.2024 у вечірній час доби, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_9 перебували за адресою: АДРЕСА_2 , в гостях у ОСОБА_8 та разом спільно вживали алкогольні напої. Приблизно о 22:00 цього ж дня ОСОБА_5 та ОСОБА_9 попрощались з ОСОБА_8 та пішли додому. В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння майном, яке належить ОСОБА_8 . З метою реалізації свого раптового, злочинного, корисливого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в період часу з 22:00 04.05.2024 по 05:00 05.05.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, повернувся до домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , та через незачинені двері пройшов на його територію, де побачив зачинене на навісний замок, підсобне приміщення гараж. Далі ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого раптового, злочинного, корисливого умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану з метою особистого незаконного збагачення усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не стежить, шляхом пошкодження замку, незаконно проник до приміщення гаражу, де побачив належний потерпілому бетонозмішувач з електричним двигуном та шківом, які демонтував та виніс за межі домолодіння, тим самим таємно викрав належне потерпілому майно, а саме: електродвигун українського виробництва, потужністю 1,5 кВт, вартістю 1100,00 грн (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2470/24 від 15.05.2024) та металевого шківу, розмірами 9,1х69 мм вартістю 185,00 грн (згідно висновку судовотоварознавчої експертизи № 2470/24 від 15.05.2024). Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину разом із викраденим майном зник, та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 1285 грн.

Органом досудового розслідування 24.05.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що він є уродженцем м. Макіївка, Донецької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню - спеціальну освіту та тимчасово ніде не працює, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , за ч. 4 ст. 185 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами та іншими зібраними матеріалами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

п.1 Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так, злочин, який інкримінуються ОСОБА_5 є тяжким та за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, позбавлення волі що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Таким чином існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_5

п.3 Незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером вчиненого злочину, а саме підозрюваний ОСОБА_5 у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілого, з метою не надавання свідчень останніми, які б підтверджували причетність підозрюваного до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання.

п.5 Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 на даний час постійно ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, зокрема крадіжок, та грабежів поєднаних з насильством.

Слідчий зазначає, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, характеру та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та даних особи підозрюваного, відносно останнього, має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що з потерпілим перебуває у хороших відносинах. Потерпілий сам дозволив йому взяти з його гаражу майно.

Захисник підозрюваного просила застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані суду докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є запобігання ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

У провадженні СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000454 від 05.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

24.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України суд вважає доведеним, не викликає сумніву і правильність кваліфікації дій підозрюваного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у своїй сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 05.05.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.05.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.05.2024; протоколом огляду місця події від 14.05.2024; протоколом огляду речей та предметів від 15.05.2024, постановою про визнання речовими доказами та визначення їх місця зберігання від 15.05.2024; та іншими доказами в своїй сукупності.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення проти власності.

При вивченні особи підозрюваного судом встановлено, що останній є громадянином України, уродженцем м. Макіївка, Донецької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню - спеціальну освіту та тимчасово ніде не працює, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, законних джерел заробітку не має, не одружений, вчинив корисливий кримінальний злочин проти власності, за який передбачено позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Викладене свідчить, що знаходячись на волі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що суд досліджує докази безпосередньо під час судового розгляду, а ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, то з метою уникнення кримінальної відповідальності та щоб останні не давали свідчення в суді або змінили раніше надані покази, він може здійснювати незаконний вплив на них, у даному випадку існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, знаходячись на волі, підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 на даний час постійно ніде не працює, не має стабільного джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, що свідчить про наявність можливості вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, зокрема крадіжок, та грабежів поєднаних з насильством, тому слідчий суддя приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме продовження підозрюваним своєї злочинної діяльності та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, враховує обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, впливати на потерпілого та свідків, та вчинити новий злочин.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням розміру застави, оскільки ні слідчим в клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не наведено жодних підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає можливим визначити розмір застави у межах п.2 ч.5 ст. 182 КПК у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відтак викладені факти виправдовують тримання підозрюваного під вартою. При цьому, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії кримінального процесу в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що досудове розслідування тільки розпочато, а на час розгляду зазначеного клопотання, враховуючи вищевказані підстави, саме запобіжний захід у виді тримання під вартою з застосуванням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб може запобігти заявленим ризикам і забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.177, 193,194, 197, 371-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 26 липня2024 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 26 липня 2024 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів, що становить 60 560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Виконання ухвали покласти на відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому статтями 111,112 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали оголошено 31 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1