Справа № 203/3710/22
Провадження № 1-кп/0203/259/2024
УХВАЛА

іменем України

21 березня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 11.02.2022, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання прокурора, однак просили зменшити період часу, протягом якого обвинувачений повинен знаходитись під домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_4 при вирішенні клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Заслухавши заявлене клопотання, думку учасників провадження щодо нього, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

З матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням певних обов`язків, який спливає 23 березня 2024 року.

Суд вважає, що на даний момент ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, враховані при попередньому вирішенні клопотання щодо запобіжного заходу, продовжують існувати.

Так, дослідження доказів судом триває, досліджено письмові докази, допитано потерпілого, частину заявлених стороною обвинувачення свідків, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу впливати на свідків, які ще не були допитані судом, з метою змін їх показань, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшився та не перестав існувати. При цьому, суд зазначає, що наявність ризику впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом.

При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, ОСОБА_6 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів, одне з яких є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років. При цьому правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, вчинено ним у період іспитового строку, тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений, усвідомлюючи суворість можливого покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованих злочинів, одне з яких є корисливим, не був працевлаштований, законних та стабільних джерел доходів не мав, тому є підстави вважати, що він зможе вчинити інше кримінальне правопорушення задля особистого збагачення, що встановлює наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, беручи до уваги наявність вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також враховуючи, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби на даній стадії судового розгляду в повній мірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_6 строк дії даного запобіжного заходу із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах строку, визначеного законом.

Доводи обвинуваченого про необхідність зменшення періоду часу знаходження під домашнім арештом судом вже були оцінені судом при попередньому вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, про нові обставини, які б давали підстави суду зменшити час, протягом якого обвинуваченому заборонено залишати житло, суду повідомлено не було, тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період доби задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 17-00 год. до 07-00 год. строком на 2 (два) місяці, тобто до 20 травня 2024 року включно, з покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків:

1.з`являтися за викликом до суду;

2.не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду;

3.повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

4.утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

5.здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6.носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали покласти на Новомосковський районний відділ поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1