Справа № 175/2485/24
Провадження № 1-кп/175/123/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000419 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Бібрка Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_4 13.11.2023 приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи на території тимчасового перебування запасного командного пункту військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_4 отримав бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_6 № НОМЕР_2 від 12.11.2023, доведене старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 згідно якого він мав поступити в підпорядкування командира 3 аеромобільного батальйону та до 11:50 години 13.11.2023 здійснити переміщення з району зосередження м. Краматорськ у район очікування м. Часів Яр, за маршрутом м. Краматорськ м. Костянтинівка с. Червоне м. Часів Яр Донецької області та в подальшому приступити до охорони та оборони вогневої позиції «Т3» та вогневої позиції «Груша» з завданням не допущення прориву противника.

Отримавши зазначене бойове розпорядження прямого начальника, солдат ОСОБА_4 злякався виконувати покладені на нього обов`язки військової служби.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді гранатометника 4 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 10 аеромобільної роти 3 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 13.11.2023, приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи на території тимчасового перебування запасного командного пункту військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_6 № НОМЕР_2 від 12.11.2023, доведене старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_7 , згідно якого поступити в підпорядкування командира 3 аеромобільного батальйону та до 11:50 години 13.11.2023 здійснити переміщення з району зосередження м. Краматорськ у район очікування м. Часів Яр, за маршрутом м. Краматорськ м.Костянтинівка с. Червоне м. Часів Яр Донецької області та в подальшому приступити до охорони та оборони вогневої позиції «Т3» та вогневої позиції «Груша» з завданням не допущення прориву противника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст. 402 КК України.

25 квітня 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України і застосувати покарання з урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення ст. 65 КК України, сторони мають право, використовуючи положення ст. 69 КК України, узгоджувати інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин кримінального провадження на підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, тобто за ч.4 ст.402 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 25 квітня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000419 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити покарання з урахуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_4 з 31 січня 2024 року (з моменту затримання).

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1