УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Київ

справа № 202/17160/23

провадження № 51 - 6901 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року стосовно підозрюваної

ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на рішення слідчого про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000761 від 02 серпня 2023 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 лютого 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вищезазначену ухвалу слідчого судді закрито, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі захисник,посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону,порушує питання про скасування вказаного судового рішення апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в цьому суді. Свої вимоги обгрунтовує тим, що постановлена ухвала апеляційного суду від 19 лютого 2024 року не передбачена Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), що порушує право на захист його підзахисної та постановлена незаконним й упередженим складом суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник вважає, що оскаржуване судове рішення постановлене незаконним та упередженим складом суду, з огляду на те, що двоє з трьох суддів брали участь у розгляді його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року у цьому ж кримінальному провадженні, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року була скасована, а матеріали скарги направлено до суду першої інстанції для прийняття процесуального рішення у відповідності до положень КПК.

Частиною 1 ст. 76 КПК передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон не містить заборонидля повторної участі суддів апеляційного суду у провадженні під час досудового розслідування, а тому доводи захисника з цього приводу є необгрунтованими.

Крім того, захисник у своїй касаційній скарзі, посилаючись на порушення вимог ст. 75 КПК під час апеляційного розгляду, не наводить конкретних обставин, які б вказували на упередженість суддів апеляційного суду у цьому кримінальному провадженні в аспекті вказаної статті, до того ж, з оскаржуваного судового рішення та змісту касаційної скарги не вбачається, що сторона захисту порушувала питання про відвід складу суду під час розгляду апеляційної скарги захисника.

Положеннями ч. 3 ст. 392 КПК передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Статтею 309 КПК визначено перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У ч. 3 ст. 309 КПК встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

На переконання суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вищезазначена ухвала слідчого судді не може бути переглянута судом апеляційної інстанції, оскільки не входить до визначеного КПК переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Такий висновок щодо застосування норм права, сформульовано в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/118.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК.

Таким чином, Дніпровський апеляційний суд, встановивши, що апеляційну скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, обґрунтовано, посилаючись на норми цього Кодексу, закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , враховуючи положення ч. 4 ст. 399 КПК, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції та вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК, вона є належно вмотивованою й обґрунтованою.

Таким чином, оскільки обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданої копії судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

На підставі викладено та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від

19 лютого 2024 року стосовно підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3