Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2351/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК УКраїни Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та їм може запобігти більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт у період доби з 19:00 до 7:00, що дозволить підозрюваному ОСОБА_7 продовжувати працювати (з метою свого та батька утримання), а також спілкуватись з дітьми та брати участь у їх вихованні, що є його обов`язком.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

Вважає, що на даній стадії досудового дослідування наявні ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які належним чином обґрунтовані у клопотанні слідчого.

Стверджує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Повідомляє, що щодо ОСОБА_11 зареєстровано кримінальне провадження у відділенні поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області за ч.2 ст.309 КК України.

Крім того, підозрюваний не має постійного місця роботи, ступінь соціальних зв`язків не є такими, які б утримували його в м. Бердичеві, схильний до вчинення нових злочинів, тобто не має постійного доходу для існування, а тому існують реальні ризики того, що під час досудового розслідування він, передбачаючи реальне покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Наголошує на тому, що існує ризик впливу на свідка у вказаному кримінальному провадженні, так як до вчинення кримінального правопорушення вони були знайомі та свідок під час невідкладного обшуку знаходився за місцем проживання підозрюваного. Також, підозрюваному відоме місце проживання даного свідка.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів слідчим суддею було обґрунтовано застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на час розгляду відповідного клопотання, враховуючи серйозність пред`явленої підозри ОСОБА_7 за ч.2 ст.307 КК України, суворість передбаченого покарання, яке може загрожувати ОСОБА_7 , у разі визнання його винним.

Слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не офіційно працює, спілкується з дітьми, які перебувають за кордоном.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Вирішуючи питання про достатність чи недостатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту апеляційний суд також враховує те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом, умови його не порушував, що додатково дає підстави для висновку, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час може забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання ОСОБА_7 умов домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не наведено жодних обґрунтувань, яким чином запобіжний захід у вигляді домашнього арешту допоможе уникнути спілкуванню зі свідками, з якими підозрюваний добре знайомий, колегія суддів вважає необґрунтованими. Прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а завданням запобіжного заходу є не уникнення спілкування зі свідками, а запобігання незаконному впливу на таких осіб, і таких фактів не встановлено.

Що стосується доводів апелянта, про те що відносно ОСОБА_11 зареєстровано кримінальне провадження у відділенні поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області за ч.2 ст.309 КК України, то вони жодним чином не впливають на правильність висновків слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті на які посилається сторона обвинувачення, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 березня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: