Справа № 355/602/23
Провадження № 1-в/355/17/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Баришівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника відділу пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка подання начальника Броварського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_6 про скасування покарання з випробуванням з іспитовим строком стосовно засудженого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (проступку) за ч.1 ст.309 КК України.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся з поданням про скасування покарання з випробуванням начальник Броварського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_6 стосовно засудженого ОСОБА_4 ..

Подання обґрунтовує тим, що засуджений ОСОБА_4 24 квітня 2023 року Баришівським районним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 3-х років обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з обов`язками з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. 20 червня 2023 року засуджений ОСОБА_4 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання які йому зрозумілі.. 26 червня 2023 року ОСОБА_4 винесена постанова про встановлення днів явки для реєстрації, а саме: третій понеділок кожного місяця та заведений реєстраційний листок.

20 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_4 не з`явився у призначений день до Броварського РВ №1 для реєстрації, 18 грудня 2023 року засуджений ОСОБА_4 в другий раз поспіль не з`явився для реєстрації про причину неявки не повідомив. 27 грудня 2023 року був здійснений виїзд за місце проживання засудженого ОСОБА_4 під час спілкування відібрано пояснення, де було зазначено, що причинами неявки до уповноваженого органу пробації стало зловживання алкоголем, що не є поважною причиною. Однак після проведення профілактичної бесіди засуджений ОСОБА_4 15 січня 2024 року знову не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. У поясненнях, які були надані засудженим стала проблема з ногою, однак за медичною допомогою він не звертався документального підтвердження надано не було. Також 10 листопада 2023 року засуджений скоїв адміністративне правопорушення яке передбачено ч.2 ст.178 КУпАП. Таким чином засуджений допустив порушення одного з обов`язків покладених на нього судом в частині з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, без поважних на те причин.

Представник з відділу пробації ОСОБА_5 підтримала клопотання просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 вказав, що його неявка до уповноваженого органу пробації дійсно була, так сталось, що перед явкою для реєстрації як раз повернулись друзі з фронту і він вживав разом з ними спиртні напої. На другий день він не наважився з запахом алкоголю з`явитися для реєстрації, крім того в нього боліла нога на яку він не зміг стати. Кається в порушеннях, які покладені на нього вироком суду.

З оглянутої медичної документації вбачається, що у засудженого дійсно мається захворювання правої ноги і він довгий час її лікує.

Прокурор ОСОБА_3 просив не задовольняти подання, оскільки у засудженого боліла нога і він не зміг своєчасно з`явитися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Вислухав пояснення сторін, прокурора, дослідивши матеріли особової справи засудженого слід, прийти до висновку про відмову у задоволенні подання про скасування покарання з випробуванням.

Згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Частиною першою статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

В ч. 2 статті 78 КК України зазначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Однак, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки три неявки засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, причини яких ОСОБА_4 пояснив, не свідчать про злісне небажання останнього ставати на шлях виправлення, інших же належних та допустимих доказів, які б даний факт спростовували, суду не надано.

Суд звертає увагу на відсутність в матеріалах подання будь-яких даних, які б негативно характеризували засудженого, а скоєне ОСОБА_4 правопорушення (ще до застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання) суд розцінює як формальне, при цьому сам засуджений обіцяє виправити свою поведінку та не вчиняти правопорушень, чим демонструє розуміння неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому, що дає підстави суду розцінити це як намір його виправлення без ізоляції від суспільства, а отже без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали особової справи №28/ЗВП/2023 відносно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування покарання, недоведені, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що іспитовий строк, на який засудженого ОСОБА_4 було звільнено від відбування призначеного покарання на час розгляду подання не закінчився, а тому особова справа підлягає поверненню до Броварського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської областідля продовження здійснення контролю за поведінкою засудженого.

Керуючись ст. ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України ст. ст. 537-539 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Броварського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_6 про скасування покарання з випробування з іспитовим строком стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Особову справу № 28/ЗВП/2023 відносно ОСОБА_4 повернути до Броварського РВ №1 відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для подальшого зберігання.

Ухвала може бути оскарженою протягом семи днів до Київського апеляційного суду, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд Київської області.

Повний текст ухвали проголошено 07 березня 2024 року.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1