Cправа № 127/9222/24
Провадження № 1-кс/127/3996/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

18 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, громадянин України, українець, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором, яке мотивує тим, що в нього в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105 від 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 118 від 26.04.2023 солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу указаної військової частини НОМЕР_1 та постановлено на усі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2019, на шлях виправлення не став та скоїв новий, повторний, умисний злочин проти власності за наступних обставин.

06.02.2024 близько о 22 год. 40 хв., солдат ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз огороджену територію Товариства з обмеженою відповідальністю «БОНУС У», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , директором якого є ОСОБА_5 , побачив, що на території вказаного товариства знаходяться транспортні засоби.

В цей час, у солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо допускаючи та передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, солдат ОСОБА_4 , перелізши через паркан, проник до огородженої території вищевказаного товариства, яка охороняється від доступу сторонніх осіб, тим самим проникнувши у інше сховище.

Продовжуючи вчинення дій, направлених на досягнення мети у виді незаконного заволодіння транспортним засобом, солдат ОСОБА_4 підійшов до спеціалізованого вантажного фургону марки «Opel» моделі «Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 чорного кольору, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , після чого відчинив передні двері водія вищевказаного транспортного засобу та побачив, що в замку запалювання встановлений ключ.

Усвідомлюючи реальну можливість заволодіння вказаним транспортним засобом, шляхом використання сприятливих умов для реалізації свого злочинного умислу, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, незаконно, тобто не маючи дійсного, передбаченого законом права, таємно, з метою тимчасового використання у власних цілях, сів за кермо та скориставшись наявністю ключів, які знаходились в замку запалювання, запустив двигун.

Після чого, солдат ОСОБА_4 на вказаному автомобілі почав рух по території ТОВ «БОНУС У» в напрямку автоматичних механізованих воріт, тим самим незаконно заволодів спеціалізованим вантажним фургоном марки «Opel» моделі «Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , вартість якого відповідно до висновку експерта на момент скоєння кримінального правопорушення становила 425120 гривень, спричинивши ТОВ «БОНУС У» матеріальну шкоду в особі директора ОСОБА_5 на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, предметом якого є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 29 лютого 2024 року, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04.06.2008 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 104 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

28.01.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

07.05.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 315 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

19.09.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

18.04.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст.72 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, -

повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, предметом якого є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_5 від 07.02.2024 про вчинення кримінального правопорушення;

протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участі свідка ОСОБА_6 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участі ОСОБА_7 ;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 ;

протокол огляду речового доказу від 15.02.2024, а саме відео з камер відео спостереження з території ТОВ «БОНУС-У», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;

висновком експерта № СЕ-19/102-24/2535-АВ від 15.02.2024 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи;

іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, при цьому не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, тощо).

Крім цього, під час досудового розслідування було встановлено, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження № 0000018 від 25.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, щодо самовільного

залишення військової частини НОМЕР_1 в умовах дії правового режиму воєнного стану без поважних причин солдатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наведене вказує на те, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує та відсутність стримуючих факторів, постійна робота, тощо;

п. 3 ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як проживає в одній територіальній громаді із останніми;

п. 5 ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього обов`язків, а також запобігання вчинення дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, під час кримінального провадження.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення нею психологічного впливу на осіб у кримінальному провадженні та перешкодити вчиненню інших кримінальних правопорушень.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 на теперішній час не оголошений у міжнародний розшук, оскільки належні та допустимі докази в підтвердження цього відсутні.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з неявкою у судове засідання підозрюваного та відсутністю відомостей про оголошення його у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 ..

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_9