УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 635/1181/17

провадження № 51-6390 впс 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про направлення кримінального провадженнястосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикціїрізних апеляційних судів,

установив:

до Касаційного кримінального суду Верховного Суду, у порядку ст. 34 КПК України, надійшло клопотання прокурора про направлення даного кримінального провадження із Полтавського районного суду Полтавської області на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що до Полтавського районного суду Полтавської області, на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 08 березня 2022 року № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», надійшли матеріали вказаного кримінального провадження та судовий розгляд до цього часу не розпочато.

Прокурор вказує, що обвинувачений та всі учасники даного судового провадження проживають на території Харківського району Харківської області, яка відноситься до територіальної юрисдикції Харківського районного суду Харківської області, звідки надійшли матеріали цього провадження. Зазначає, що місце вчинення кримінального правопорушення є також цей район, а також те, що територіальну підсудність судових справ даного суду відновлено. Тому, посилаючись на виняткові випадки, з метою забезпечення оперативності та ефективності вказаного кримінального провадження, прокурор порушує питання про передання матеріалів на розгляд до Харківського районного суду Харківської області.

Перевіривши наведені доводи, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як убачається із змісту клопотання, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, надійшло на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області із Харківського районного суду Харківської області на підставі розпорядження Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» та перебуває на стадії підготовчого судового засідання.

Прокурор вказує, що обвинувачений та учасники судового провадження проживають у Харківському районі Харківської області, а тому, посилаючись на виняткові випадки, з метою забезпечення оперативності та ефективності вказаного кримінального провадження, просить направити матеріали на розгляд до суду за місцем проживання цих осіб.

Відповідно до ст. 34 КПК України, у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Системний аналіз норм кримінального процесуального Кодексудозволяє дійти висновку, що кримінальне провадженняможе бути направлено зодного суду до іншого у виняткових випадкахлише тоді, коли іншим чином забезпечити виконаннязавдань кримінального провадженнянеможливо.

Проте у клопотанні прокурора не наведено таких підстав, які б унеможливлювали забезпечення судового розгляду Полтавським районним судом Полтавської області, окрім даних щодо проживання учасників цього судового провадження в іншій області.

Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області, сам по собі не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК України для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

У даному випадку суд, який розглядає вказане кримінальне провадження може здійснювати судове провадження у порядку ст. 336 КПК України.

Зокрема, за змістом ч. 7 вказаної статті Кодексу, суд має право допитати свідка, потерпілого в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Крім того як убачається із матеріалів провадження прокурор ОСОБА_6 у жовтні 2023 року вже звертався до касаційного суду із клопотанням про направлення вказаних матеріалів на розгляд до іншого суду, посилаючись на виняткові випадки наявні, на його думку, у цьому провадженні.

За результатами розгляду зазначеного питання колегія суддів Касаційного кримінального суду постановила ухвалу, якою відмовила у задоволенні клопотання прокурора, зокрема через те, що воно не містило об`єктивних причин неможливості проведення підготовчого судового засідання та призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Звертаючись у квітні 2024 року із аналогічним за своїм змістом питанням, прокурор ОСОБА_4 вказує лише про факт проживання певних учасників даного судового провадження у іншій області, проте не наводить таких причин чи обставин, які б були перешкодою у належному забезпеченні виконання завдань даного кримінального провадження та проведення підготовчого судового засідання і призначення до судового розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів Касаційного кримінального суду дійшла висновку, що клопотання прокурора не містить обґрунтованих підстав для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикціїрізних апеляційних судів.

Керуючись вимогами ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_7