233 № 233/3771/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 01.07.2024 до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками насильницької смерті.

01.07.2024 в період часу з 07 години 00 хвилин по 08 годину 10 хвилини, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- сині шорти з написом «Sport», які належать ОСОБА_5 ;

- сині шорти з написом «Adidas», які належать ОСОБА_4 .

Вищезазначені предмети було належним чином упаковано, на пакуванні всі учасники слідчої дії залишили підписи. Вказані предмети було вилучено до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Усі вищевказані речі постановою слідчого від 01.07.2024 визнані речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Наразі, наявні всі підстави вважати, що вилучене в ході огляду майно, є речовими доказами по кримінальному провадженню, тобто є матеріальними об`єктами, які містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже, встановлені обставини дають змогу стверджувати, що незастосування заборони на користування, розпорядження та відчуження наступним майном на сині шорти з написом «Sport», які належать ОСОБА_5 ; сині шорти з написом «Adidas», які належать ОСОБА_4 , призведе до знищення речових доказів та слідів вчинення злочину.

Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості речового доказу.

Вищевказані речі, на які слід накласти арешт, є доказами вчиненого кримінального правопорушення, містять на собі сліди злочину та необхідні для подальшого проведення досудового розслідування, призначення та проведення відповідних експертиз.

За вимогою клопотання, прокурор, просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування майном.

Прокурор будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду клопотання, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій наполягала на задоволенні клопотання.

Власник, вилученого майна ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечує.

Не явка всіх вищезазначених учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя, приходить до такого.

Відповідно до витягу, від 01.07.2024 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення за №0000243, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 01.07.2024 до ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками насильницької смерті.

В скоєнні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

01.07.2024 в період часу з 07 години 00 хвилин по 08 годину 10 хвилини, було проведеного огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: сині шорти з написом «Sport», які належать ОСОБА_5 ; сині шорти з написом «Adidas», які належать ОСОБА_4 .

Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000243 від 01.07.2024 року, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Вищезазначені шорти, відповідно до вимог ст. 167, 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном, та відповідно ст.ст. 98, 110 КПК України визнаний речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні, має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, тому є доказом, у зв`язку з чим з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення підлягає арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно є, зокрема, предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину.

Слідчим суддею зазначається, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За наведеним вище, вважаю, що прокурором доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому клопотання прокурора про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому слід накласти арешт на майно: сині шорти з написом «Sport», які належать ОСОБА_5 ; сині шорти з написом «Adidas», які належать ОСОБА_4 , які були вилучені 01.07.2024, в період часу з 07.00 год. по 08.10 год., в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000243 від 01.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування майном на:

- сині шорти з написом «Sport», які належать ОСОБА_5 ;

- сині шорти з написом «Adidas», які належать ОСОБА_4 ,

які були вилучені 01.07.2024, в період часу з 07.00 год. по 08.10 год., в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати начальника Авдіївського відділу Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 здійснювати заходи для збереження вищезазначеного майна.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1