Справа № 740/8406/23
Провадження № 1-кп/740/163/24
УХВАЛА

21 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001507 від 31.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кунашівка Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, інваліда другої групи, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 31.10.2023 за №0001507 щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час судового засідання прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначивши, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу не зменшились, та продовжують існувати. Характер відносин між обвинуваченим та потерпілою, свідками, виходячи з обстввин вчинення злочину (пов`язаний із домашнім насильством), на думку прокурора беззаперечно свідчить про існування реального ризику здійнення ОСОБА_3 впливу на останніх. Обвинувачений є раніше судимою особою, не працює, обгрутовано обвинувачується у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень своїй матері, з якою проживає у одному будинку, що свідчить про наявінсть реального ризику вчинення обвинувченим іншого кримінального прововпорушення. Враховуючи, що судовий розгляд не завершено, інший більш м`який запобіжний захід на думку прокурора не здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію обвинуваченого, зазначивши, що для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам та враховуючи думку потерпілої, до обвинуваченого можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відпустити сина до дому.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.12.2023 з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвалою суду від 28.12.2023 обвинуваченому ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 24.02.2024.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає, по справі триває судовий розгляд.

У частині п.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення у справі «Москаленко проти України».

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю пред`явленого обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час, не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Ризики, які стали підставою для обрання вказаного запобіжного заходу є сталими, а більш м`який запобіжний захід на думку суду, не забезпечить належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти існуючим ризикам, зокрема у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину відносно своєї матері, з якою проживає за однією адресою.

Отже, відносно ОСОБА_3 слід продовжити строк тримання від вартою до 60 діб без права внесення застави, що є необхідною мірою за наявності передумов регламентованих пп. 1-3 ч.1 ст.194, ст.199 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196-199, 331, 376 КПК України, суд -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів - до 20 квітня 2024 року, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1