Справа № 576/339/21
Провадження № 1-кп/589/147/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Береза Глухівського району Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 27.01.2021 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 09.12.2021 Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 19.07.2023 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В один із днів на початку грудня 2020 року, приблизно о 01 год 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження) прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перелізли через паркан сусіднього домоволодіння та через отвір в паркані проникли в двір будинку АДРЕСА_3 , де діючи повторно, за попередньою змовою, шляхом зриву навісного замка, проникли в сарай, звідки таємно викрали запчастини та комплектуючі до трактору ЮМЗ 6, 1984 року випуску, а саме: радіатор системи охолодження вартістю 1982 грн; чотири поршні вартістю 402 грн; генератор вартістю 342 грн; три секції борони вартістю 3375 грн; два маховика вартістю 2141 грн, які належать ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули місце вчинення кримінального правопорушення і викраденим розпорядились на власний розсуд.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 8242 гривень.

Крім того, 01.01.2021 у вечірній час ОСОБА_4 перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , за місцем мешкання ОСОБА_8 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_8 , а саме: бензопилу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вартістю 1785 грн; полімерну каністру ємністю 1 літр з моторним маслом «STIHL»; дорожню сумку «Continent»; чоловічі чоботи «Fashion»; чоловічі штани «Bagrbo» та грошові кошти в сумі 2000 гривень, які належать ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення і викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3785 гривень.

Також, в один із днів, в першій половині грудня 2021 року, близько о 02 год. 00 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 (матеріали щодо якого виділені в окреме провадження), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знову прийшли до домоволодіння АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перелізли через паркан сусіднього домоволодіння і через отвір в паркані проникли в двір будинку АДРЕСА_3 . В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діючи повторно, за попередньою змовою, шляхом зриву навісного замка, проникли в приміщення сараю, звідки таємно викрали передню балку до трактора ЮМЗ 6 вартістю 801 грн, а потім з території двору, шляхом вільного доступу викрали два задні диски до трактору ЮМЗ 6 вартістю 2957 грн, які належать ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покинули місце вчинення кримінального правопорушення і викраденим розпорядились на власний розсуд.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3758 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та показав, що у ОСОБА_8 він святкував Новий рік, та коли господар будинку пішов відпочивати, він викрав з його будинку бензопилу, моторне масло, одяг та гроші. Також пояснив, що деякий час він проживав в с. Береза у ОСОБА_6 , та останній схиляв обвинуваченого до вчинення крадіжок. Так, вони вдвох проникали на території домоволодінь, в тому числі і до подвір`я Мамлиги,звідки викрадали майно, яке спочатку ховали, а потім перевозили в Глухів і продавали. Обвинувачений також зазначив, що був змушений жити з ОСОБА_9 , бо після повернення з АТО виявив, що його будинок зруйнований, про вчинене він дуже шкодує, просив суворо не карати, за можливості звільнити від відбування покарання за станом здоров`я.

Враховуючи те, що прокурор, обвинувачений та захисник вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також з`ясовано, що він усвідомлює неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до іншого приміщення та сховища.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, один з яких, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 185), а інший тяжким (ч. 3 ст. 185), особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не має стабільного джерела доходу та утриманців, за місцем мешкання характеризується позитивно, зі слів є учасником АТО, інвалід І групи.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкцій ч. 2, 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, захисник звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком суду, відповідно до положень ст. 84 КК України у зв`язку з хворобою.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор поклався на розсуд суду.

Суд прийшов до наступного висновку.

З медичної документації, наданої суду, вбачається, що ОСОБА_4 має хвороби нервової системи та органів чуття (геміплегії, параплегії, глибокі геміпарези та парапарези з розповсюдженими розладами функцій тазових органів, трофічними порушеннями, вираженим акінетико-ригідним синдромом; наслідки ішемічного інсульту (28 травня 2022 року) у басейні правої середньої і правої задньої мозкової артерії з грубим лівобічним спастичним глибоким геміпарезом з елементами моторної афазії; дисциркуляторнагіпертоніко- атеросклеротична енцефалопатія ІІІ ступеню з лікворно-венозною гіпертензією, вестибуло-атактичним, астеничним синдромами, когнітивними і мнестичними, сфінктерними порушеннями; лакунарний стан головного мозку; гіпотрофія кори головного мозку і мозочка, котрі згідно медичного висновку входять до Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання Додаток 13 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі (п. 2 розділу VII), затвердженого 15 серпня 2014 року Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572

Зазначені діагнози стали підставою для звільнення останнього від подальшого відбування покарання за попередніми вироком згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 23.11.2023 № 635/11066/23.

Вказані хвороби є тяжкими, призводять до серйозного погіршення здоров`я засудженого, загрожують його життю і об`єктивно перешкоджають відбуванню ним покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, - особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно з ч. 4 ст. 84 КК України, - у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання.

Європейський Суд з прав людини неодноразово визнавав наявність порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час відбування покарання засудженими, що мають хвороби. Так, Суд наголошував, що трьома складовими, які необхідно розглядати стосовно сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання, є: 1) медичний стан в`язня; 2) адекватність медичної допомоги та піклування, яка надається в умовах ув`язнення; 3) доцільність ув`язнення з огляду на стан здоров`я в`язня (п. 94Рішення у справі "Мельник проти України").

Розглядаючи клопотання, суд усвідомлює, що з урахуванням встановлених діагнозів, які унеможливлюють відбування покарання, направлення обвинуваченого для його відбування, фактично свідчитиме про жорстоке та нелюдське поводження з останнім.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 84 КК України на період хвороби.

Арешт майна, накладений під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого внаслідок тяжкого стану здоров`я, вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат по справі.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. ч. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.07.2023, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

В строк покарання за цим вироком зарахувати частково відбуте ОСОБА_4 покарання за вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 19.07.2023.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 84 КК України у зв`язку із захворюванням на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

Арешт майна, накладений ухвалами Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2021 (справа № 576/28/21, провадження № 1-кс/576/105/21) та від 06.01.2021 (справа № 576/28/21, провадження № 1-кс/576/12/21) - скасувати.

Речові докази по справі:

- бензопилу «Goodluck GL5200Е»; полімерну каністру з моторним маслом; дорожню сумку; чоловічі чоботи; чоловічі штани «Bagrbo», що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити останньому.

Звільнити ОСОБА_4 від оплати процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, захиснику, потерпілим роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1