У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2024 року м. Ужгород
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_2 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з Першотравенським міським судом Дніпропетровської області.
Розглянувши заяву суд дійшов наступних висновків.
Проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції під час судового провадження регламентовано ст. 336 КПК України, відповідно до частини першої якої, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони. Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку. Разом із тим, клопотання має бути обґрунтованим причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними доказами неможливості такої участі.
Так, із поданої заяви обвинуваченого слідує, що ним ніяким чином не обґрунтовано жодної передбаченої ст.336 КПК України підстави, за яких судове засідання може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а також не надано доказів про неможливість прибуття і участі в судовому засіданні.
У клопотанні не наведено причин, які мають винятковий характер, унеможливлюють чи ускладнюють безпосередню участь обвинуваченого у судових засіданнях взагалі.
У відповідності до пункту 2 розділу І Порядку учасники судового процесу беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.
Крім того, режим роботи кожного конкретного суду визначається окремо. Робота суду залежить від того, яка ситуація склалась у регіоні, де такий суд розташований.
Суд констатує, що наявні і технічні перешкоди в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області, які є перешкодою у проведенні судового засідання у справі в режимі відеоконференції, оскільки у приміщенні суду наявна обмежена кількість залів судових засідань обладнаних системою відеоконференцзв`язку, та враховуючи навантаження з розгляду справ в Ужгородському міськрайонному суді, такі використовується для зв`язку з місцями попереднього ув`язнення осіб, які перебувають під вартою, та установами виконання покарань, та розглядаються справи у яких особи тримаються під вартою.
За наведених обставин, та зважаючи, що здійснення дистанційного судового провадження має винятковий характер для якого повинні існувати причини, які ускладнюють або унеможливлюють особисту участь сторони в судовому засіданні, а обвинуваченим не наведені передбачені ст.336 КПК України підстави для проведення судового засідання у режимі відеоконференції, які б були визнані судом достатніми для проведення такого засідання, то суд приходить до висновку про відмову у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції.
На підставі викладеного та керуючись ст. 336, 369 КПК України, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1