н/п 1-кс/490/799/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про продовження строків запобіжного заходу

22 лютого 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого відділу Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Михалкове, Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, дітей на утримані не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця у звані солдат, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді номера обслуги протитанкового взводу другого механізованого батальйонуНОМЕР_1 , ВОС -145533А, в силу ст.89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України -,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000730 від 27.12.2023.

Клопотання мотивує тим, що 24.12.2023 року в денний час доби, точний час встановити в ході досудового слідства не надалось можливим, солдат ОСОБА_6 покинувши територію навчального центру в/ч. НОМЕР_2 в АДРЕСА_4, приїхав до місця свого мешкання, розташованого по АДРЕСА_2 . 24.12.2023 приблизно о 20 годині, точний час встановити в ході досудового слідства не надалось можливим, солдат ОСОБА_6 знаходився за місцем свого мешкання, де разом з своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої. Знаходячись у вказаний час, у вказаному місці між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті ревнощів відбувся конфлікт, у ході якого у солдата ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на вчинення вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_6 з силою почав наносити останній удари кулаками рук та обутими ногами в область життєво-важливих органів-голови, тулубу, спричиняючи останній тяжкі тілесні ушкодження, та не реагуючи на її прохання припинити нанесення ударів. Від спричинених тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , впала на підлогу будинку, проте ОСОБА_6 не припинив свої злочині дії, а ще з більшою люттю продовжив наносити удари обутими ногами по голові та тулубу потерпілої, нанісши не менше 15 ударів, якими потерпілій були спричиненні тілесні ушкодження, що спричинили її смерть на місці події. Після чого ОСОБА_6 покинув місце вчинення злочину, направившись до місці проживання своєї сестри ОСОБА_8 , де продовжив вживати спиртні напої. 27.12.2023 ОСОБА_8 скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , виявивши попередньо труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті, повідомила по телефону в поліцію про виявлений злочин.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому не заперечував проти заявленого клопотання про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000730 від 27.12.2023 за ч.1 ст.115 КК України.

27.12.2023 підозрюваного ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

28.12.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.115 КК України.

29.12.2023 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.02.2024 року включно.

20.02.2024 постановою прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, до 28.03.2024.

Вирішуючи заявлене слідчим клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: фактичними даними, що містяться у рапорті чергового ВП №2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 27.12.2023, згідно з яким 27.12.2023, о 13:25 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 27.12.2023 о 13:25 за адресою: АДРЕСА_3 три дні тому чоловік (брат) вбив жінку; фактичними даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 27.12.2023, згідно якого на території домоволодіння АДРЕСА_2 в одній із кімнат будинку виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті; показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що 25.12.2023 до неї додому прийшов її брат ОСОБА_6 , який повідомив, що вбив свою співмешканку ОСОБА_7 , а саме вдарив її декілька раз по голові та вона вдарившись об косяк двері, померла на місці. Вона йому спочатку не повірила, так як він був в стані алкогольного сп`яніння. 26.12.2023 вона прийшла з ним до його місця мешкання, де в будинку на підлозі однієї з кімнат виявила сліди схожі на кров. ОСОБА_6 повідомив їй, що він так сильно бив співмешканку, що вона справила природні потреби під себе. Після чого він перетягнув її до іншої кімнати, де покинув у куток, накинувши на труп ганчір`я. Після чого, брат показав їй труп ОСОБА_7 . Так як вона злякалась за своє життя, то спочатку не повідомила правоохоронні органи, а 27.12.2023 скориставшись, тим що брат вийшов з будинку повідомила поліцію про вчинений братом злочин; показаннями свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 24.12.2023 близько 21 години вона почула крики за місцем мешкання своїх сусідів ОСОБА_6 , та пішла на крики, де побачила як в будинку ОСОБА_6 між ним та ОСОБА_7 відбувається сварка, вони знаходились в стані алкогольного сп`яніння та штовхали один одного. Вона спробувала їх розборонити, але в неї не вийшло та вона пішла до батька ОСОБА_6 де розповіла йому про сварку. На що батько ОСОБА_6 сказав, що між сином та ОСОБА_7 не вперше відбувається сварка, та вони самі розберуться. Після чого вона пішла додому. Коли вона повернулась додому, то в будинку ОСОБА_6 було вже тихо та не горіло світло; показаннями свідка ОСОБА_10 ; фактичними даними що містяться в протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_6 від. 28.12.2023; фактичними даними, що містяться в протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 29.12.2023; висновком проведеної дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/115-24/320-Д від 16.01.2024 згідно якого «на таблиці до протоколу огляду місці події за адресою: АДРЕСА_2 , маються п`ять слідів папілярних узорів руки (рук). Три сліди папілярних узорів пальців руки (рук) з розмірами 42 х 12 мм, 30x12 мм, 20 х 13 мм, відкопійовані на відрізки клейких прозорих стрічок з розмірами 52 х 20 мм, 62 х 20 мм, 38 х 20 мм, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб), а сліди папілярних узорів долоней руки (рук) з розмірами 58 х 32 мм та 55 х 43 мм, відкопійовані на відрізок прозорої клейкої стрічки з розмірами сторін 115 x80 мм (два сліди), не придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Слід папілярного узору пальця руки з розмірами 42 х 12 мм, від копійований на відрізок клейкої прозорої стрічки з розмірами 52 х 20 мм, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сліди папілярних узорів пальців руки з розмірами 30 х 12 мм, 20х13 мм, відкопійовані на відрізки клейких прозорих стрічок з розмірами 62х20 мм та 38 х 20 мм, залишені вказівним пальцем лівої руки та середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ризиків, передбачених 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляд позбавлення волі строком від 7 до 15 років позбавлення волі. Може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не має міцних соціальних зав`язків, веде антигромадський спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та є особою схильною до застосування насильства.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Проте, ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає, що прокурором такий формально вказаний, оскільки його взагалі не необґрунтовано в клопотанні та не підтверджується матеріалами провадження.

Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання на строк від 7 до 15 роківпозбавленням волі, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявний ризик, передбачений п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та він доведений прокурором, підозрюваний є працездатною особою, не одружений, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід на даному етапі досудового розслідування, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин клопотання та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи стадію кримінального провадження, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків, які з часом не зменшилися.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

Поряд з цим положеннями п. 1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а також щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини), суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить починаючи з 22 лютого 2024 року до 27 березня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1