Справа №:755/3011/24
Провадження №: 1-кс/755/718/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 12.02.2024 року, про тимчасовий доступ до документів,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 12.02.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , з можливістю їх вилучення /виїмки/.

З клопотання вбачається, що 15.04.1991 введено в дію Закон УРСР «Про власність», яким розмежовано державну та комунальну власність (ст. 31 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 32 зазначеного Закону суб`єктами права комунальної власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних, міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» затверджено Перелік державного майна України, що передається до власності адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Згідно з розділом 2 вказаного Переліку до власності територіальної громади міста Києва передано житловий та нежитловий фонд міської Ради народних депутатів, житлово-експлуатаційні, ремонтно-будівельні та інші організації, пов`язані з обслуговуванням та експлуатацією цього житлового фонду.

Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 № 284/5096 від 02.12.2010 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста» буд. АДРЕСА_2 включений до переліку об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва (додатку 4 таблиця 6, п. 712) вказаного рішення, а отже належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Розпорядженням виконавчого органу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) №1112 від 10.12.2010 «Про питання організації управління районами у місті Києві» (п. 611, таблиці 5, додатку 4) будинок АДРЕСА_2 віднесено до сфери управління ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позицію щодо підтвердження права власності територіальної громади міста Києва на нерухоме майно відповідними рішеннями Київради викладено в постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 754/14094/17, від 04.11.2020 у справі № 761/46240/16.

Крім того, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 5 Житлового кодексу України державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих рад (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Разом з тим, Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва встановлено факт протиправного вибуття квартири АДРЕСА_3 з власності територіальної громади міста Києва в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , 11.11.2021 року прийнято рішення за індексним номером 61527615 про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав, підставою для прийняття рішення про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3 став дублікат Свідоцтва про право власності від 05.09.2012 року, виконаний на бланку САК 729706, що виданий Органом приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з розпорядженням № 33-49/Д від 05.09.2013 року на підставі первинного свідоцтва, виданого на підставі розпорядження № 62-681 від 11.12.2012 року.

Цього ж дня, 11.11.2021 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , що також посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 2249.

Разом з тим, у відповідь на запит прокурора, ІНФОРМАЦІЯ_4 своїм листом від 16.02.2024 року № 103-1355 повідомила, що відповідно до розпорядження голови ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.05.2013 року № 263 «Про передачу функцій з приватизації державного житлового фонду від відділу приватизації та обліку житла КП по ІНФОРМАЦІЯ_5 до ІНФОРМАЦІЯ_6 » функції з приватизації державного житлового фонду Дніпровського району м. Києва, починаючи з 01.06.2013 року здійснює сектор приватизації житлового фонду ІНФОРМАЦІЯ_7 .

При цьому, Орган приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 , створений у грудні 1992 року.

Станом на 15.02.2024 року відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 16.12.2009 № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 за № 109/17404, Орган приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 не здійснював оформлення документів на приватизацію квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до журналу реєстрації вхідних заяв на отримання дубліката свідоцтва про право власності на житло, який розпочато 01.06.2013 року, заява від ОСОБА_5 не надходила.

Дублікат свідоцтва про право власності на спеціальному бланку документів інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_9 в двох примірниках (вид бланка Свідоцтво про право власності, серія НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_5 не видавалося.

При цьому, з 01.06.2013 року по 31.12.2013 року було подано 35 заяв на оформлення дублікату свідоцтва про право власності на житло.

Більш того, згідно вказаної відповіді, розпорядження Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 33-49/Д від 05.09.2013 року не видавалося.

Крім того, що починаючи з червня 2013 року спеціальні бланки документів інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_9 від постачальника ДП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » Орган приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 отримував по видатковим накладним серії: САЕ, САК та СТЕ з зазначенням номерів бланків та їх кількості.

На підставі акту від 07.06.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_11 було передано спеціальні бланки документів інформаційної системи Міністерства юстиції України (вид бланка - Свідоцтво, серія бланків САЕ, номери бланків з 753731 по 754000 загальної кількістю 270 шт.).

Згідно акту про приймання-передавання спеціальних бланків документів інформаційної системи ІНФОРМАЦІЯ_9 від 17.10.2013 ДП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » передано, а Органом приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято бланки серії САК, номери бланків 00 в кількості 1000 шт.

Більш того, розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_12 № 699 від 29.10.1996 створений Орган по оформленню права власності на об`єкти нерухомого майна і житла, який займався оформленням документів по приватизації житла.

Згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 № 910 від 13.08.2007 «Про створення Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 » розпорядження № 699 від 29.10.1996 визнане таким, що втратило чинність.

Згідно розпорядження № 395 від 20.09.2011 «Про внесення змін до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.01.2011 № 12 «Про створення Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 » та розпорядження «Про Орган приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 378 від 12.07.2013 з відповідними додатками, керівником Органу приватизації була заступник голови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 .

Розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_3 № 244 від 04.06.2014 року «Про склад Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 » був затверджений склад ІНФОРМАЦІЯ_13 , де керівником Органу приватизації житла був затверджений перший заступник голови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 .

Перший заступник голови ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , затверджений керівником Органу приватизації відповідно до розпорядженням № 387 від 08.09.2014 «Про склад Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Підсумовуючи викладене можна зазначити, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 11.11.2021 року прийнято рішення за індексним номером 61527615 про реєстрацію за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_3 на квартиру, яка у встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передавалась у власність будь-яким фізичним особам.

Правовстановлюючий документ дублікат Свідоцтва про право власності від 05.09.2013 року, виконаний на бланку САК 729706, не передавався Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпорядження, на підставі якого виданий дублікат, не приймалося, особа, що нібито його підписувала на той час не працювала керівником органу приватизації.

Так, за нормами ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, з огляду на те, що Свідоцтво про право власності, так само як і дублікат на нього, не видавалось, останнє не породжує правових наслідків та є нікчемним за своєю правовою природою (вказана правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 18.12.2019 у справі №755/9182/17).

Таким чином, враховуючи, що спірна квартира є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста Києва в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомочності щодо володіння, користування та розпорядження нею може здійснювати від імені та в інтересах держави виключно уповноважені на те органи та посадові особи.

Разом з тим, на теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_14 позбавлена правомочностей власника щодо належного їх майном, у зв`язку з його незаконною реєстрацією за третіми особами.

При цьому, основою будь-якої держави є нормативно-правові акти, які є обов`язковими до виконання. Без права і законодавства держава не спроможна ефективно управляти суспільством, забезпечувати здійснення прийнятих нею рішень, охороняти і захищати права своїх громадян. Створюючи систему органів державної влади та визначаючи свободу кожного у реалізації права на власність, держава жодним чином не мала на меті, щоб будь-який суб`єкт правовідносин міг обійти встановлений законом порядок набуття певних прав. Саме тому врегульовуючи відносини набуття права на власність, законодавець унормував їх шляхом встановлення відповідних процедур, з чіткою вимогою недопущення порушення прав інших осіб. При цьому кожному без винятку не надано право на зловживання чи нівелювання закону.

Набуття ОСОБА_5 права власності на спірний об`єкт нерухомості має лише видимість законного, що фактично можна віднести до зловживання правом, а саме особливого виду юридично значущої поведінки, яка полягає у соціально шкідливих вчинках суб`єкта права, у використанні недозволених конкретних форм у межах дозволеного законом загального типу поведінки, що суперечить цільовому призначенню права. Наведене підриває правові основи держави та авторитет законодавця, створює у суспільстві видимість правової нерівності.

Таким чином, ОСОБА_5 , достеменно знаючи про відсутність у нього права власності на спірну квартиру, не будучи її належним власником, використовуючи неіснуючий документ - свідоцтво про право власності, подав документи державному реєстратору для проведення її реєстрації та внесення відомостей до Реєстру речових прав, а в подальшому, цього ж дня, реалізував її ОСОБА_6 шляхом укладення договору купівлі-продажу

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, виключно власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, лише ІНФОРМАЦІЯ_15 належить право розпоряджатися спірною квартирою, що належить територіальній громаді міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тому, відчуження спірної квартири ОСОБА_5 є порушенням ч. 1 ст. 321 ЦК України.

Враховуючи те, що ІНФОРМАЦІЯ_14 не відчужувала спірну квартиру, право власності територіальної громади на квартиру не припинилося та саме вона є її дійсним законним власником.

Так, статтею 228 ЦК України визначено правові наслідки вчинення правочинів, що порушують публічний порядок, вважаються серйозними порушеннями законодавства, мають антисоціальний характер і посягають на істотні громадські та державні (публічні) інтереси, та встановлено перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок.

Відповідно до цієї статті, по-перше, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним; по-друге, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, ЦК України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

З огляду на зазначене, можна зробити висновок, що публічний порядок це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

Враховуючи те, що бланк дубліката Свідоцтва про право власності від 05.09.2013 року НОМЕР_3 не передавався Органу приватизації житла ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпорядження, на підставі якого він виданий, не приймалося, особа, що нібито його підписувала на той час не працювала керівником органу приватизації, останнє не є та не може бути законною підставою для набуття права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Отже, в органу досудового розслідування виникла необхідність у доступі до оригіналів документів, що перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , яким 11.11.2021 прийняте рішення за індексним номером 61527615 (з відкриттям розділу) про реєстрацію на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 05.09.2013 року за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 квартири АДРЕСА_3 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд указаного клопотання у його відсутність, в якому зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання, відповідно до ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення про причини неприбуття, не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити її копії та вилучити їх /здійснити їх виїмку/.

Для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема для отримання відомостей, що є необхідними для з`ясування всіх обставин справи у даному провадженні, є потреба у наданні тимчасового доступу до документів та розпорядження про надання можливості вилучення їх.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що зазначені документи знаходяться у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , а також така інформація має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з урахуванням можливості використати цю інформацію як доказ, відомостей, що містяться у ній, та відсутності можливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою зазначеної інформації, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.

У той же час, прокурором не було доведено необхідність вилучення оригіналів документів, що зазначені у клопотанні, а тому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 163-165, 309, КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 задовольнити частково.

Надати слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, зі складу групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000013 від 12.02.2024 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також прокурорам Дніпровської окружної прокуратури міста Києва, зі складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 12.02.2024 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 тимчасовий доступ до копій документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 , а саме копій документів щодо прийнятого рішення 11.11.2021 року за індексним номером 61527615 (з відкриттям розділу) про реєстрацію на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 05.09.2013 року за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали.

Після проведення експертизи оригінали документів повернути володільцю.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: