справа № 619/2097/24
провадження № 1-кс/619/570/24
УХВАЛА

іменем України

16 травня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0000048від 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000048 від 27 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що до Дергачівської окружної прокуратури надійшло повідомлення від УСБУ в Харківській області про групу осіб, які в умовах воєнного стану, який введено во всій території України, організували схему розтрати майна, закупка якого здійснювалась за рахунок державного бюджету України.

Слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області з 21 год. 28 хв. 28.03.2024 по 03 год. 35 хв. 29.03.2024, було проведено обшук житла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено майно: препарат в картонному упакуванні білого кольору з маркуванням «Roche BN 42083 1 vial ocrelizumab 300 mg/ml», загальною кількістю 50 штук, упаковано до термоконтейнеру для транспортування компонентів № 26 27 штук, та упаковано до полімерного сейф-пакету PSP44070074 разом з охолоджуючими гельпакетами 23 штук; документацію, яка може стосуватися препарату «Окревус» на 81 арк., вилучено до сейф-пакету PSP2405466; грошові кошти у сумі 16 500 гривень купюрами номіналом 500 гривень, вилучені до сейф пакету SUD 1109530; жорсткий диск P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N, вилучено до сейф пакету SUD 1109529; ноутбук «Asus» з технічними ознаками «POG StrixG834jz_6834jz», вилучено до сейф пакету PSP4070079; медичну документацію, щодо препарату «Окревус», що має діючу речовину «Окрелізумаб», вилучено до полімерного сейф-пакету, який опечатано паперовою биркою.

29.03.2024 слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , вищевказані вилучені предмети було визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, на виконання завдань кримінального судочинства, здійснення принципів повноти та об`єктивності досудового розслідування, до Дергачівського районного суду подано клопотання про арешт вилученого майна в ході проведення обшуку житла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

08.04.2024 до Дергачівської окружної прокуратури надійшла ухвала слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 05.04.2024 про повернення прокурору клопотання про арешт майна, на строк в 72 (сімдесят дві) години, з часу отримання зазначеної ухвали, для усунення недоліків та приведення клопотання у відповідність з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України.

Прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, на виконання завдань кримінального судочинства, здійснення принципів повноти та об`єктивності досудового розслідування, до Дергачівського районного суду подано клопотання про арешт вилученого майна в ході проведення обшуку житла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , після усунення недоліків та приведення клопотання у відповідність з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України.

23.04.2024 до Дергачівської окружної прокуратури надійшла ухвала слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 16.04.2024 про повернення прокурору клопотання про арешт майна, на строк в 72 (сімдесят дві) години, з часу отримання зазначеної ухвали, для усунення недоліків та приведення клопотання у відповідність з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України.

Прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, на виконання завдань кримінального судочинства, здійснення принципів повноти та об`єктивності досудового розслідування, до Дергачівського районного суду подано клопотання про арешт вилученого майна в ході проведення обшуку житла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , після усунення недоліків та приведення клопотання у відповідність з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України.

08.05.2024 до Дергачівської окружної прокуратури надійшла ухвала слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 02.05.2024 про повернення прокурору клопотання про арешт майна, на строк в 72 (сімдесят дві) години, з часу отримання зазначеної ухвали, для усунення недоліків та приведення клопотання у відповідність з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України.

Вказані в ухвалі суду недоліки усунені прокурором, клопотання приведено у відповідність до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до положень ст. ст. 167-169 КПК України вилучене в ході обшуку 28.03.2024 є тимчасово вилученим майном.

В клопотанні прокурор зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення та є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, збереження речових доказів необхідне для проведення слідчих дій, а саме: повторного детального огляду предметів, проведення відповідних експертних досліджень, з метою встановлення осіб, які можуть мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз, також за результатами проведення подальших слідчих дій може виникнути потреба в проведенні інших експертиз, проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вище вказане майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 заперечував проти накладення арешту на вилучене майно, при цьому зазначив, оскільки на робочому місціОСОБА_6 холодильник вийшов з ладу, остання вимушена ліки забрати додому. Вилучені грошові кошти це частина заробітної плати ОСОБА_6 , жорсткий диск це її робочий інструмент, на ноутбуку зберігаються всі дослідження за останні роки. ОСОБА_6 є науковий співробітник і на даний час вона фактично залишилась без роботи, не має можливостей надалі проводити дослідження, оскільки вилучені її робочі інструменти.

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просив підтримати.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області під процесуальним керівництвом Дергачівської окружної прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 27.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідуваннявстановлено, що групою осіб, які в умовах воєнного стану, який введено во всій території України, організовано схему розтрати майна, закупка якого здійснювалась нібито за рахунок державного бюджету України.

28 березня 2024 року слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 28 березня 2024 року, проведено обшук квартири ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку виявлено та вилучено майно: препарат в картонному упакуванні білого кольору з маркуванням «Roche BN 42083 1 vial ocrelizumab 300 mg/ml», загальною кількістю 50 штук, упаковано до термоконтейнеру для транспортування компонентів № 26 27 штук, та упаковано до полімерного сейф-пакету PSP44070074 разом з охолоджуючими гельпакетами 23 штук; документацію, яка може стосуватися препарату «Окревус» на 81 арк. - вилучено до сейф-пакету PSP2405466; грошові кошти у сумі 16 500 гривень купюрами номіналом 500 гривень, вилучені до сейф пакету SUD 1109530; жорсткий диск P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N - вилучено до сейф пакету SUD 1109529; ноутбук «Asus» з технічними ознаками «POG StrixG834jz_6834jz» - вилучено до сейф пакету PSP4070079; медичну документацію, щодо препарату «Окревус», що має діючу речовину «Окрелізумаб» - вилучено до полімерного сейф-пакету, який опечатано паперовою биркою.

Згідно зі ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей і грошей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст. 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 29 березня 2024 року вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000048 від 27.11.2023.

Отже, у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 191 КК України, а саме: привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, в умовах воєнного або надзвичайного стану, тобто вилучені грошові кошти можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а дійсні джерела його походження є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя також враховує, що цей захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим. Разом з цим, у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

Слідчий зазначає, що вилучені під час обшуку (жорсткий диск, ноутбук) є носіями інформації в електронному вигляді.

Проте, електронний документ не має жорсткої прив`язки до певного матеріального носія, а тому один і той же документ (файл) може існувати у ідентичному вигляді на різних носіях. При цьому, всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення (аналогічна позиція міститься у постановах ККС ВС у справі № 490/10025/17 від 19.05.2020 та у справі № 677/2040/16-к від 22.10.2020).

Тобто, електронні документи є самостійними джерелами доказів, а тому, у випадку їх копіювання на інший матеріальний носій і за умови належного фіксування результатів такої дії, немає необхідності у збереженні матеріальних носіїв інформації, на яких такі електронні документи початково містились (за виключенням передбачених законом випадків).

З врахуванням часу, що пройшов з моменту вилучення жорсткого диску P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N, ноутбуку «Asus» з технічними ознаками «POG StrixG834jz_6834jz», які є власністю ОСОБА_6 , дана особа позбавлена тривалий час користуватись своїм майном, чим може бути порушено ст. 41 Конституції України, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

В зв`язку з чим, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 тижні, тобто до 28 травня 2024 року зняти інформацію з жорсткого диску P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N та ноутбука «Asus», які були вилучені 29 березня 2024 року в ході проведення обшуку, після чого вказані предмети передати власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання, з правом користування та розпорядження, попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 167-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000048від 27 листопада 2023 року на тимчасово вилучене майно 29 березня 2024 року в ході обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження, а саме:

з приміщення кухні препарат в картонному упакуванні білого кольору з маркуванням «Roche BN 42083 1 vial ocrelizumab 300 mg/ml», загальною кількістю 50 штук, які мають наступні серійні номери:

НОМЕР_1 ;НОМЕР_2 ;НОМЕР_3 ;
НОМЕР_4 ;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;;;
;,;
;;;
;;;
;052244335.

які упаковано до термоконтейнеру для транспортування компонентів № 26 27 штук та упаковано до полімерного сейф-пакету PSP44070074 разом з охолоджуючими гель пакетами 23 штуки;

з приміщення житлової кімнати № 1: - документацію, яка може стосуватися препарату «Окревус», на 81 арк., вилучено до сейф-пакету PSP2405466;

- грошові кошти у сумі 16 500 гривень купюрами номіналом 500 гривень, які мають наступні серії та вилучені до сейф пакету SUD 1109530:

ВД 4516279;ЕА 9496336;ЄГ 9513548;
ЗА 8982581;ХЗ 8224047;ЄС 6580629;
ХБ 0571505;ХБ 8539132;АЖ 4009146;
ХЖ 7997648;ЄИ 6844399;БА10365606;
ЄИ 2895372;АЖ 2049588;ВТ 55189134;
АН 6502486;ЕЖ 1047381;АП 6402888;
ЕИ 4370957;БА 7232756;ЦА 1238587;
ЄЕ 5968040;ЦА 2550016;АК 5090710;
БЗ 3977593;АЛ 8831452;АК 5090712;
АК 5090711;ЄЕ 8816608;ХБ 3493097;
АД 9127425;ХЄ 6213460;ХГ 7104526,

з приміщення житлової кімнати № 2: - медичну документацію, щодо препарату «Окревус», що має діючу речовину «Окрелізумаб», до полімерного сейф-пакету, який опечатано паперовою биркою, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000048від 27 листопада 2023 року на тимчасово вилучене майно 29 березня 2024 року в ході обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною відчуження, а саме: - жорсткий диск P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N, вилучено до сейф пакету SUD 1109529; - ноутбук «Asus» з технічними ознаками «POG StrixG834jz_6834jz», вилучено до сейф пакету PSP4070079.

Зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 тижні, тобто до 28 травня 2024 року зняти інформацію з жорсткого диску P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N та ноутбука «Asus», які були вилучені 29 березня 2024 року в ході проведення обшуку по кримінальному провадженню за № 0000048від 27.11.2023, після чого жорсткий диск P: 350512FP202463 P80M, model SP 1654N та ноутбук «Asus» з технічними ознаками «POG StrixG834jz_6834jz» - передати власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на відповідальне зберігання, з правом користування та розпорядження, попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 та до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні Дергачівського районного суду Харківської області 17 травня 2024 року о 15 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1