Справа № 201/5859/24
Провадження № 1-кс/201/2050/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду в м. Дніпро клопотання прокурора Старобільської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000472 від 13.09.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання прокурора.

В клопотанні прокурора зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу з жовтня 2021 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) по теперішній час ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що система так званих органів влади т.зв. «лнр» на чолі з так званим «головою лнр», діючи всупереч Конституції України та нормативно-правових актів України, зайняв у складі т.зв. «лнр» посаду «начальника відділу військового комісаріату лнр по АДРЕСА_1 », а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023) посаду «військового комісара міста Алчевська та Перевальського району лнр», створює умови для функціонування т.зв. «лнр», виконує вказівки інших учасників т.зв. «лнр», здійснює заходи встановлені злочинним планом організаторів т.зв. «лнр» (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), та на організаційне сприяння діяльності окупаційної адміністрації РФ, а саме особисто в межах посадових обов`язків видає, контролює виконання наданих, обов`язкових для виконання підлеглими наказів, розпоряджень та вказівок, а також виконує вказівки учасників т.зв. «лнр» (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), спрямовані на функціонування системи так званих органів влади т.зв. «лнр», які контролюються окупаційною адміністрацією Російської Федерації, чим умисно вчиняє дії, направлені на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Також, ОСОБА_4 у період з жовтня 2021 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) по теперішній час, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, обіймаючи посаду «начальника відділу військового комісаріату лнр по АДРЕСА_1 », а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023) посаду «військового комісара міста Алчевська та Перевальського району лнр» т.зв. «війського комісаріату міста Алчевська та Перевальського району лнр», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , здійснюючи загальне керівництво зазначеної незаконної установи та керівництво підпорядкованими йому особами (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), використовуючи надані представниками окупаційної влади Російської Федерації владу та повноваження, діючи всупереч Конституції України та нормативно-правових актів України, вчиняє дії, спрямовані на функціонування псевдодержавного утворення т.зв. «лнр», розповсюдження та застосування юридично нікчемних законодавчих та нормативно-правових актів т.зв. «лнр» та примусового виконання встановлених окупаційною адміністрацією Російської Федерації правил поведінки, чим умисно приймає участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Крім того, ОСОБА_4 у період часу з жовтня 2021 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) по теперішній час, перебуваючи на посаді «начальника відділу військового комісаріату лнр по м. Алчевськ» т.зв. «військового комісаріату лнр», а у подальшому (однак не пізніше 03.03.2023) на посаді «військового комісара міста Алчевськ та Перевальського району лнр» т.зв. «війського комісаріату міста Алчевськ та Перевальського району лнр», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що громадяни України цивільні особи, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області знаходяться під захистом міжнародного гуманітарного права, діючи умисно, з особистих ідеологічних мотивів, у порушення вимог статей 3, 68 Конституції України, статей 4, 8, 51, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, за попередньою змовою групою осіб (стосовно яких здійснюється досудове розслідування в інших кримінальних провадженнях), маючи злочинний умисел, спрямований на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, незаконно примусив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також інших невстановлених осіб, які проживають на тимчасово окупованій території Луганської області під владою представників т.зв. «лнр» окупаційної адміністрації РФ, громадянами яких вони не є, служити у т.зв. «Народній міліції лнр», а також систематично віддає накази невстановленим досудовим розслідуванням підлеглим їй працівникам щодо здійснення постановки осіб на військовий облік, проведенні військових зборів, зарахування осіб до т.зв. «резерву Народної міліції лнр», проведення загальної мобілізації на території т.зв. «лнр» та примусового проходження військової служби громадян України в рядах т.зв. «лнр», що у свою чергу є порушенням норм міжнародного гуманітарного права, а також конституційних прав та свобод громадян України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб; участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування; порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також відданні наказів про вчинення таких дій, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України

30.08.2022 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438.

З аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на майно, яке належить ОСОБА_4 слід накласти арешт, а саме:

- транспортний засіб марки та моделі ВАЗ 21063, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 .

Необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , обґрунтовується тим, що останній, перебуваючи на свободі, розуміючи, що дане майно підлягає конфіскації як виду покарання має можливість здійснити відчуження майна, яке підлягає арешту.

Прокурор надала суду заяву з проханням розглядати клопотання без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, приходить до таких висновків.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та його захисників, представників.

Судом встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000472, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб; участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування; порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також відданні наказів про вчинення таких дій, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України

З аналізу матеріалів кримінального провадження, норм чинного законодавства слід дійти висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на майно, яке належить ОСОБА_4 слід накласти арешт, а саме:

- транспортний засіб марки та моделі ВАЗ 21063, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 .

Право володіння підозрюваним ОСОБА_4 зазначеним об`єктом рухомого майна підтверджується копією листа та електронними обліковими картками, наданими ГСЦ МВС станом на 07.05.2024.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260 КК України, є тяжкими злочинами, санкція ч. 2 ст. 110 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, ч. 2 ст. 260 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 2 ст. 110 КК України та ч. 2 ст. 260 КК України за якими підозрюється ОСОБА_4 передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною його відчужувати, належне підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, а саме:

- транспортний засіб марки та моделі ВАЗ 21063, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_3 .

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1